ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/114/20	
                                                                                Суддя І інстанції – Хилько Л.І.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому, просив:
          - визнати протиправною бездіяльність Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, яка полягає у незастосуванні при установленні посадового окладу заступнику начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області у 2018 році посадового окладу – 9000,00 грн. та у незастосуванні у 2019 році коефіцієнту співвідношення до мінімального розміру посадового окладу у розмірі 2,75;
- стягнути на користь ОСОБА_1 з Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області заборгованість по заробітній платі у сумі 56319,17 грн.,  що є сумою без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
В обґрунтування позовних вимог посилається на  те, що розмір посадового окладу у 2018-2019 роках йому був  визначений  у меншому розмірі ніж це передбачено для посади яку він обіймав.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року  позовні вимоги було задоволено.
Не погодившись з даним рішенням суду Державна служба з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області подала  апеляційну скаргу в якій просить  його скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних  вимог в повному обсязі. Також просить застосувати до спірних правовідносин строк звернення до суду, передбачений ст. 123 КАС України.
У письмовому відзиві  на апеляційну скаргу  позивач просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представники Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області підтримиали вимоги апеляційної скарги  з викладених у ній підстав, позивач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування  судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.  
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 08.09.2016 року перебував на посаді заступника начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, того  ж дня присвоєно  5 ранг державного службовця, що посвідчується відповідними записами з трудової книжки (а.с.7). 
11.11.2019 року позивач звільнений у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».
Відповідно до довідки Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області №14 від 26.12.2019 р. посадовий оклад ОСОБА_1 з січня 2018 року становив – 8 000,00 грн, з січня 2019 року - 8490,00 грн. (а.с.6).
Листом Міністерства соціальної політики України від 11.07.2018 року №1150/0/102-18/281 позивачу роз`яснено, що встановлення посадового окладу заступнику начальника Державної служби лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області визначається відповідно до схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів у 2018 році затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року №24 «Питання оплати праці працівників державних органів». Вказано, що посадовий оклад заступника начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області встановлюється на рівні «заступника керівника самостійного управління, служби та становить – 8 000,00 грн. (юрисдикція державного органу, яка поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, 5 групи оплати праці). При цьому, наголошено, що листи Міністерства не є нормативно-правовими актами, за своєю правовою природою носять інформаційний, роз`яснювальний, рекомендаційний характер і не повинні встановлювати нових правових норм (а.с.32).             
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того що посадовий оклад позивача у 2018 році повинен був становити 9000 грн., а у 2019 році визначатися із застосуванням коефіцієнту у розмірі 2,75 в наслідок чого  за цей період перед  позивачем виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 56319,17 грн без утримання  податків та інших обов`язкових платежів.
Колегія суддів не  погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Наказом голови Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 28.12.2017 року №1207, затверджено Положення про Державну службу з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області (а.с.17-25).
Відповідно до пункту 1 вказаного Положення, Державна служба з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2016 року №355 «Про утворення територіальних органів Державної служби з лікарських засобів  та контролю за наркотиками». Служба є територіальним органом Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, служба підпорядковується Держлікслужбі. Голова Кіровоградської обласної державної адміністрації координує діяльність служби і сприяє їй у виконанні на службу завдань.
Начальником державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області 29.01.2018 року видано наказ №12, яким введено в дію з 01 січня 2018 року  штатний розпис на 2018 рік Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області затверджений Державною службою з лікарських засобів та контролю за наркотиками 29.01.2018 р. (а.с.26-27).
Відповідно до вказаного штатного розпису у 2018 році, посадовий оклад керівного складу структурного підрозділу за посадою «заступник начальника служби» на 2018 рік визначено у розмірі 8 000,00 грн.
Наказом начальника державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області від 27.02.2019 року №7-к, введено в дію з 01 січня 2019 року штатний розпис на 2019 рік Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, затверджений Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками 26.02.2019 року (а.с.28-29).
Відповідно до вказаного штатного розпису у 2019 році, посадовий оклад керівного складу структурного підрозділу за посадою «заступник начальника служби» на 2019 рік визначено у розмірі 8 490,00 грн.
Відповідно до розрахунку завідувача  сектора – головного бухгалтера Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, нарахованої заробітної плати за 2018, 2019 роки ОСОБА_1  посадовий оклад за посадою, яку обіймав позивач (заступник начальника служби) за 2018 рік визначено у розмірі – 8 000,00 грн., за 2019 рік – 8490,00 грн. (а.с.30-31).
Відповідно до ст.94 Кодексу законів про працю України  заробітна плата  - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 6 Закону України «Про оплату праці» зокрема визначено, що основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники).
Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.
Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі:
тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати;
міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).
Тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники) розробляються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.
Тарифна система оплати праці не поширюється на гранти.
Відповідно до ч.1,2 ст.8 Закону держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.
Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.
Стаття 98 Кодексу законів про працю України визначає, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та (на їх виконання) інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів.
Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Відповідно до статті 50 Закону України «Про державну службу» держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи. Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).
Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є державний бюджет. Фонд оплати праці державних службовців формується за рахунок коштів державного бюджету, а також коштів, які надходять до державного бюджету в рамках програм допомоги Європейського Союзу, урядів іноземних держав, міжнародних організацій, донорських установ. Порядок використання таких коштів, які надходять до державного бюджету, затверджується Кабінетом Міністрів України. Скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення посадових окладів та надбавок до них. Порядок формування фонду оплати праці державних службовців у державному органі, а також порядок преміювання державних службовців затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч.5,6,7 статті 50 Закону України «Про державну службу»).
Відповідно до частини першої статті 51 Закону № 889-VIII посади державної служби з метою встановлення розмірів посадових окладів поділяються на такі групи оплати праці: до групи 1 належать посади керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 2 належать посади перших заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 3 належать посади заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 4 належать посади керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 5 належать посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 6 належать посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів, їх заступників і прирівняні до них посади; до групи 7 належать посади головних спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 8 належать посади провідних спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 9 належать посади спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади.
Посада яку обіймав позивач, заступник начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, відноситься до 5 групи оплати праці.
18.01.2017 року Кабінетом міністрів України прийнято постанову №15, якою визначені питання оплати праці працівників державних органів.         
Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 18.01.2017р. №15 (із наступними змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2018 р. № 24), за схемою посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів у 2018 році, за 5 групою оплати праці, за посадами державної служби територія однієї або кількох областей м.Києва або міста Севастополя:  
заступник керівника департаменту, головного управління, служби, заступник керівника апарату місцевої держадміністрації, визначено посадовий оклад у розмірі 9 000,00 грн.
заступник  керівника самостійного управління, служби, визначено посадовий оклад у розмірі 8000 грн. 
Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 18.01.2017р. №15 (з наступними змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2019 р. №102) посадові оклади на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів у 2019 році, встановлюється у коефіцієнтах співвідношень до розміру мінімального посадового окладу відповідно до схеми визначених даною постановою.
Відповідно до схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів у 2019 році (у коефіцієнтах) за 5 групою оплати праці, за посадами державної служби територія однієї або кількох областей м.Києва або міста Севастополя:  
заступник керівника  департаменту, головного управління,  служби, заступника керівника апарату місцевої держадміністрації, визначено коефіцієнт у розмірі 2,75.
заступник  керівника самостійного управління, служби, визначено коефіцієнт у розмірі 2,41
Виходячи із викладеного,  посадовий оклад у розмірі 9000 грн. у 2018 році та коефіцієнт 2,75 у 2019 році може бути визначений лише заступнику керівника департаменту, головного управління, служби, заступнику керівника апарату місцевої держадміністрації. 
В той же час Державна служба з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2016 року №355 «Про утворення територіальних органів Державної служби з лікарських засобів  та контролю за наркотиками». Служба є територіальним органом Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, служба підпорядковується Держлікслужбі. Голова Кіровоградської обласної державної адміністрації координує діяльність служби і сприяє їй у виконанні на службу завдань. 
Системний аналіз зазначених  правових норм дає підстави для висновку, що  Державна служба з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області є самостійною службою, та не відноситься до головного управління, служби, а тому відповідно  посадовий оклад заступника Державної служба з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області повинен визначатися як заступника керівника самостійного управління, служби, тобто у 2018 році  на рівні 8000 грн. та у 2019 році виходячи із коефіцієнту 2,41.
Крім того колегія суддів зазначає, що відповідно до листа Мінісоцполітики  від 11.07.2018 року № 1150/0/10218/281 посадовий оклад  за посадою заступника начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю  за наркотиками у Кіровоградській області встановлюється  на рівні заступника керівника самостійного управління, служби та становить 8000 грн. (юрисдикція державного органу, яка поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя; 5 група оплати праці).
За таких обставин посадовий оклад позивача у 2018-2019 роках відповідав законодавчо визначеним нормам, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. 
Суд першої інстанції не надав належної оцінки вищевказаним положенням постанови Кабінету міністрів України , а тому дійшов помилкового висновку, що при обрахунку заробітної плати (у розмірі посадового окладу та у співвідношенні до коефіцієнту визначених відповідно до схем) за штатним розписом Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, за посадою, яку обіймав позивач повинен був бути застосований у 2018-2019 роках вищий розмір посадового окладу та вищий коефіцієнт співвідношень до мінімального розміру посадового окладу визначений вищевказаними постановами Кабінету Міністрів України.
Щодо застосування до спірних правовідносин  строку звернення до суду, як на тому наполягає апелянт, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, яка визначає строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. 
Конституційний Суд України в рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013 зазначив, що у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Поняття «грошове забезпечення» та «заробітна плата» є тотожними.
Таким чином до спірних правовідносин не може бути застосовані наслідки пропуску строку звернення до суду передбачені ст. 123 КАС України
Проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись п.2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області - задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року – скасувати та прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена 17 червня 2020 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник