Ухвала 
 
       04 червня 2020 року
        м. Київ
 
        справа № 621/2300/16-ц
        провадження № 61-6391св20     
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення та акту на право приватної власності на землю,
 
встановив:
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточнень, просили:
 
- визнати недійсним рішення виконкому Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 17 червня 1998 року № 85 «Про надання безкоштовно у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , розміром 0,063 га»;
 
- визнати недійсним Державний акт на право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , серія ХР № 12-00-089365 від 15 грудня 1998 року, реєстр № 2972, виданий ОСОБА_1 .
 
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволено. 
 
Визнано недійсним рішення виконкому Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 17 червня 1998 року № 85 «Про надання безкоштовно у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , розміром 0,063 га». Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0,0509 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , серія ХР №  12-00-089365 від 15.12.1998 року, реєстр № 2972, виданий                            ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 17 червня 1998 року № 85. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
30 березня 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2020 року відкрите касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року.
 
У травні 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року. 
 
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ухваленням оскаржених судових рішень її позбавлено права власності на належну їй земельну ділянку та повернуто у власність територіальної громади, а відтак указана ділянка може бути відчужена.  
 
Згідно із частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
 
Верховний Суд виходить із того, що клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Ураховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою апеляційного суду, клопотання задоволенню не підлягає.
 
Керуючись статтями 260, 436 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення та акту на право приватної власності на землю відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                               В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук