УХВАЛА

30 квітня 2020 року 
Київ
справа №440/3301/19
адміністративне провадження №К/9901/11579/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,    Губської О.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року
у справі №440/3301/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Диканський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області 
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернулася до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі - відповідач), в якому просила суд:
- визнати протиправною відмову Диканського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, що полягає в оформленні та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, викладену у листі №5322-377/5322-19 від 10 серпня 2019 року;
- зобов`язати Диканський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року, ухваленим за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного провадження та залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства   України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.
Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, судом не встановлені, таких застережень касаційна скарга також не містить.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Також суд касаційної інстанції наголошує, що при ухваленні рушення суди прийшли до висновку, що лист Диканського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області у відповідь на заяву від 10.08.2019 № 5322-377/5322-19 не є по суті рішенням про відмову у видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а є лише листом відповіддю на його заяву та містить посилання на діюче законодавство України, яке передбачає оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
З огляду на це суди прийшли до висновку, що права позивача не порушено рішеннями, діями або бездіяльністю, а її заяву розглянуто відповідачем у строки та порядку, передбачені законодавством про звернення громадян.
Крім того, УДМС не створено перешкоди позивачу у реалізації права на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, натомість надавалися повні та всебічні роз`яснення щодо порядку та процедури оформлення паспорту.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду висловленими у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №816/1423/18. У вказаній справі суд касаційної інстанції також зазначив, що на всі звернення позивача позивачу надано відповіді в порядку Закону України «Про звернення громадян». Дотримання відповідачем чи іншими органами ДМС України вимог указаного Закону, в тому числі в аспекті змісту листа Горішньоплавнівського міського сектору УДМС в Полтавській області від 26 серпня 2017 року № 47-3180, не є предметом спору.
Суд касаційної інстанції також прийшов до висновку, що вказаними листами не порушено права позивача. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі №440/3301/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Диканський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

……………………….
……………………….
……………………….
О.В. Калашнікова
М.В. Білак
О.А. Губська,
Судді Верховного Суду