ПОСТАНОВА 
Іменем України

13 травня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/3757/18
провадження № 22-ц/4809/607/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,
               при секретарі -  Федоренко Т.О.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1   на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Панфілової А.В. від 13 лютого 2019 року про закриття провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, - 

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що йому на праві власності належав цілий будинок, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 . Вказав, що 13.08.1992 року він подарував ОСОБА_5 7/50 частки вказаного будинку з відповідною часткою надвірних будівель. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її смерті спадщину, до складу якої, зокрема увійшло 7/50 частки вказаного будинку, прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Звернувшись до Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» за виготовленням технічної документації, йому стало відомо, що право власності ОСОБА_6 на 7/50 частки спірного будинку зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.1992 року, що підтверджується архівною довідкою № 44122 від 27.03.2018 року, в якій також невірно вказано прізвище останньої, а саме замість « ОСОБА_5 » зазначено « ОСОБА_5 ».
Зазначив, що договір, укладений між ним та ОСОБА_5 не передбачав обов`язку останньої вчиняти на його користь дію матеріального характеру та будь-яких коштів, у тому числі 626 крб., за договором купівлі-продажу будинку він не отримував, тому вважає, що оспорюваний правочин укладений внаслідок помилки, оскільки він вважав, що між ними укладено договір дарування.
Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати договір купівлі продажу від 13.08.1992 року, укладений між ним та ОСОБА_5 недійсним та зобов`язати відповідачів повернути 7/50 частки спірного житлового будинку. 
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2019 року закрито провадження у даній справі, на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, в зв`язку зі смертю позивача.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, син позивача і його спадкоємець - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач помер, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Провадження у праві зупиняється до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника, що визначено п.1 ч.1 ст.253 ЦПК України.
Згідно з п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошення її померлою, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Провадження у справі підлягає закриттю лише у випадку, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є визнання недійсним договору купівлі-продажу 7/50 частки житлового будинку, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер /а.с.45/.
У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу (ст.55 ЦПК України).
Отже, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частина 1 статті 608 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:
1) особисті немайнові права;
2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;
3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;
5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 цього Кодексу.
Право власності на будинок не відноситься до тих прав, які в силу статті 1219 ЦК України є особистими, і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.
Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 травня 2018 у справі № 523/17848/16-ц.
Спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво. Речові права на предмет спору, а саме: 7/50 частки житлового будинку, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 , - входять до складу спадщини.
Тому, суд першої інстанції мав вирішити питання про зупинення провадження у справі для залучення спадкоємців померлого позивача.
Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 
Повний текст постанови складено 15.05.2020 року.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник