У Х В А Л А
16 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 495/9132/16-ц
провадження № 61-8856св19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,
розглянув заяву виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову в справі за позовом виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , третя особа - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2016 року виконуючий обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , третя особа - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.
Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, позовні вимоги виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури задоволено.
Визнано незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29 грудня 
2014 року № 2685 «Про передачу гр. ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,0930 га (кадастровий номер 5110300000:02:012:0178), для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »;
Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії, індексний номер 32219352 щодо земельної ділянки, площею 0,093 га, для індивідуального дачного будівництва за адресою: 
АДРЕСА_1 (кадастровий номер 5110300000:02:012:0178).
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.
У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову в справі за позовом виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , третя особа - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
За правилами статті 400 цього Кодексу під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Вирішення питання про забезпечення позову правилами зазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься.
Отже, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання забезпечення позову на цій стадії розгляду справи за поданим клопотанням позивача у справі.
Тому в задоволенні заяви виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову необхідно відмовити.
Керуючись статтями 149, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                        В. М. Коротун 
           С. Ю. Бурлаков 
           М. Є. Червинська