ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/4105/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.
при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:
від позивача: Левченко В.А., довіреність №б/н  від 04.03.2020 р., адвокат;
від відповідача-2: Лєвєнцов Д.С., довіреність №6/12  від 03.01.2020 р.,  адвокат;
представник відповідача-1 не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" та Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 (повний текст складено та підписано 20.12.2019р. суддя Кеся Н.Б.) у справі №904/4105/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС", с.Вільне Криворізький район Дніпропетровська область 
до Відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область 
Відповідач-2 Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат» 
про стягнення заборгованості за договором підряду

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" 12.09.2018р. звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ" та Відповідача-2 Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про солідарне стягнення ( з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 18.06.2019 (арк.с. 151-152 Т.3)),  заборгованості за  Договором підряду № 511 від 08.05.2014р. з капітального ремонту тепловозу 2ТЄ10М у загальній сумі 23 616 879,00 грн в т.ч. з яких 10 120 000,00 грн - основний борг; 1582606,02 грн.- 3% річних за загальний період з 07.12.2014 по 25.06.2019 та 11914272,98 грн інфляційних втрат за період з грудня 2014 року по травень 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем - 2 грошових зобов`язань за Договором №511 від 08.05.2014 та, відповідно Відповідачем – 1 за Договором поруки №10/08 від 10.08.2018.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 в позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ" та Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" 15 024 88, 69 грн з яких 10 120 000,00 грн - основний борг, 4 658 992,98 грн - інфляційних нарахувань та 245 892,71 грн 3% річних. З Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ" на користь позивача стягнуто 7255280,00 грн - інфляційних нарахувань та  1336713,31 грн 3% річних.Крім цього, звідповідачів стягнуті судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.
Рішення вмотивовано тим, надані Позивачем і підписані за участю Відповідача Акти прийому-передачі виконаних робіт  від 01.12.2014, а також докази часткової оплати Відповідачем є належними та допустимими доказами, які доводять факт виконання Позивачем робіт на загальну суму 28 920 000, 00 грн та наявність боргу перед Позивачем на суму 10 120 000,00 грн. Розглянувши заяву  Відповідача-2 про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку   про відсутність підстав для застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення суми основного боргу, оскільки по факту останнього   часткового погашення боргу16 вересні 2015  (арк.с. 47т.1) на суму 300000,00 грн, Відповідачем визнано наявність боргу за договором підряду, тому строк позовної давності перервався і з 16.09.2015 рахується заново. Отже, для стягнення основного боргу за позовом, поданого 12.09.2018 року, строк позовної давності спливає 16.09.2018, який Позивачем не пропущено. Оскільки кошти не є неподільною річчю, враховуючи відсутність заяви про застосування позовної давності з боку Відповідача-1, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з останнього як солідарного боржника - поручителя   усієї суми за позовом. Стосовно Відповідача-1 та Відповідача-2 - інфляційні втрати та 3% річних підлягають стягненню солідарно із застосуванням строку позовної давності.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" подало апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019р. у справі №904/4105/18 в частині стягнення з ТОВ «СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРІНГ» 8 591 993,31грн. з яких : 7 255 280,00грн. інфляційних нарахувань та 1 336 713,31грн. 3% річних,  (пункт 3 резолютивної частини); стягнення з ТОВ «СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРІНГ» 241 566,55грн судового збору (пункт 4 резолютивної частини); стягнення з ПрАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК» 112 686,64грн судового збору (пункт 5 резолютивної частини) і ухвалити в цій частині нове рішення, яким з ТОВ «СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРІНГ» та ПрАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК» на користь ТОВ «ТЕХНО-БІЗНЕС» солідарно стягнути 7 255 280,00грн. інфляційних нарахувань, 1 336 713,31грн. 3% річних та 354 253,19грн судового збору. В іншій частині (пункт 2 резолютивної частини) рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019р. у справі №904/4105/18 залишити без змін.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» подало апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог  ТОВ «ТЕХНО-БІЗНЕС» до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення 23  616  879,00 грн. (заборгованості) – відмовити в повному обсязі. 

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ТОВ "ТЕХНО-БІЗНЕС" посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
За твердженням позивача період, за який з відповідача мало бути стягнуто інфляційні втрати має обмежуватися серпнем 2018року, а 3% річних по 11.09.2018р, відповідно. 
За твердженням апелянта, Відповідач-2 не заявляв про застосування строків позовної давності, а лише зазначав про свою незгоду з нарахуванням йому суми основного боргу, вважаючи  строк до стягнення за нею сплинув 06.12.2017р., не розуміючи при цьому переривання перебігання строку здійсненням 13-ти часткових оплат.

У своїй апеляційній скарзі, Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат» зазначає, що Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 року у справі №904/4105/18 є незаконним та необгрунтованим, оскільки судом не враховано, що в даній справі розмір основного боргу не відповідає дійсності, у зв`язку із застосуванням ПРАТ «ПІВНГЗК» штрафних санкцій до Позивача у розмірі 10% від вартості робіт виконаних неякісно у сумі 1 014 000,00 грн., згідно умов Договору підряду № 511 від 08.05.2014 р.; судом безпідставно не врахувано той факт, що в Договорі підряду міститься порядок захисту порушених прав (третейське застереження - укладене між Позивачем та ПРАТ «ПІВНГЗК»), а тому позовні вимоги в частині стягнення суми боргу з Відповідача-2 повинні залишитись без розгляду, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України та той факт, що Позивачем пропущений строк позовної давності на суму позовних вимог; суд не прийняв до уваги, що Позивач відмовився від позовних вимог (за аналогічним предметом спору) до ПРАТ «ПІВНГЗК» про стягнення спірної заборгованості за Договором підряду у справі № 14/125К-І5, яку розглянуто Постійно діючим регіональним судом України при Асоціації «Регіональна правова група».

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», Позивач вказує, щодо штрафу за неякісний ремонт  за Договором підряду №511 від 08.05.2014р. були виконані позивачем належним чином у повній та чіткій відповідності з умовами договору, оскільки під час приймання даних робіт з боку відповідача-2 не було заявлено жодних зауважень, заперечень та іншого з приводу їх якості, строків виконання та іншого, доказом чого є підписання відповідачем актів №1 та №3 від 01.12.2014р. на загальну суму 28  920  000,00 грн.
Стосовно третейського застереження позивач вказує, що відповідно до п.5.4., 5.5. Договору поруки №10/08 від 10.08.2018р., укладеного між позивачем та відповідачем-1, передбачено, що «усі спори, що виникають з цього Договору або пов`язані з ним. вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсуднісгто іакого спору відповідно дочинного законодавства України». Тобто, умови Договору поруки №10/08 від 10.08.2018р. не містять третейського застереження.
Таким чином, відсутність взаємної згоди всіх сторін спору на його вирішення третейським судом, оформленої відповідним третейським застереженням, виключає можливість розгляду спору таким судом.
Позивач не погоджується з доводоми відповідача -1 щодо строку позовної давності, оскільки у період з 26.12.2014р. по 17.09.2015р. відповідач-2 здійснив 13 часткових оплат на загальну суму 18 800 000.00грн. Інших оплат після 17.09.2015р. відповідач-2 не . фіиснював. Отже, стано на 17.09.2015р. залишок заборгованості склав 10 120 000,00грн. Здійснення кожної з 13-ти часткових оплат переривало перебіг позовної давності згідно з приписами ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України та п.п. 2.2. 4.4.1 Постанови Пленуму ВГСУ №10 від 29.05.2013р. З даним позовом позивач звернувся до господарського суду 10.09.2018р., в межах строку позовної давності.
Щодо відмови позивача від позовних вимог до відповідача-2 по третейській справі, зазначає, що даний суд створений задля захисту інтересів суб`єктів господарювання, які входять до групи Метінвест: у тому числі ПрАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК». Оскільки судді даного суду здійснюють юридичне обслуговування даних підприємств, то справи, де відповідачами виступають дані підприємства зависають на бескінченний строк.
Не стала винятком і третейська справа за позовом ТОВ «ТЕХНО-БІЗНЕС» до ПрАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК» про стягнення заборгованості за Договором підряду №511 від 08.05.2014р. Дана третейська справа штучно не розглядалась шляхом призначення безпідставних експертиз, постійною зміною колегій, самовідводами та іншими діями суду та ПрАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК», направленими на бескінченне затягування.
Розуміючи безнадійність ситуації, що склалася, ТОВ «ТЕХНО-БІЗНЕС» було вимушене 25.05.2018р. подати Третейському суду заяву про відмову від позову, за результатами розгляду якої Третейський суд ухвалою від 25.05.2018р. припинив третейський розгляд справи №14/125К-15.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ТЕХНО-БІЗНЕС» , Приватне акціонерне  товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» наводить свої заперечення, які зводяться до повторного викладення доводів його апеляційної скарги.
       
Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.02.2020 о 12:20.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.02.2020 о 12:20. Приєднано апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС".
24.01.2020р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" надійшла заява про залишення апеляційної скариг ПрАТ «Північний ГЗК» без руху, вмотивована сплатою Відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги у неповному обсязі. 
Колегія суддів відхиляє заявлену заяву з огляду на те, що порядок залишення апеляційної скарги без руху після відкриття провадження у справі не передбачено діючим Господарським процесуальним кодексом України, а питання щодо визначення остаточного розміру судового збору буде визначено колегією суддів в процесі розгляду справи у відповідності до абзацу першого частини 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір».
17.02.2020р. позивачем подано заяву про доручення додаткових доказів до якої долучено висновок експерта за результатами проведення експертного економічного дослідження № 698,699-20. 02.03.2020р. преставником ТОВ «Техно-Бізнес» подано клопотання про залучення до матеріалів справи вищезазначених додаткових доказів.
18.02.2020р. від ПрАТ «Північний ГЗК» надійшло клопотання про закриття провадження у справі, відповідно до якого Відповідач-2 заперечує проти вирішення спору у Центральному апеляційному господарському суді, оскільки ухвалою Постійно діючого Регіонального Третейського судУкраїни при Асоціації «Регіональна правова група» від 25.05.2018р.  яке вмотивоване тим, що ухвалою вищезазначеного третейського суду від 25.05.2018р. припинене провадження у третейській справі №14/125К-15, в зв`язку із надходженням від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" заяви про відмову від позову на підставі п.3 ст.53 Закону України «Про третейські суди».
В судовому засіданні представник Відповідача-2 відмовився від заявленого клопотання, просивши суд розглянути по суті його аналогічне клопотання, зареєстроване в канцелярії Центрального апеляційного господарського суду 18.02.2020р.
Колегія судді відмовляє в задоволені клопотання про закриття провадження у справі, оскільки у даній справі солідарним відповідачем та поручителем є Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ" , яка не була стороною третейського застереження і третейських угод з Товариством не укладалось.
Відсутність взаємної згоди всіх сторін спору (позивача та двох солідарних відповідачів) на його вирішення Постійно діючим Регіональним Третейським судом України при Асоціації "Регіональна правова група", виключає можливість закриття провадження у справі, оскільки стосується прав і обов`язків Відповідача-1, який не був учасником розгляду  розгляду у третейській справі № 14/125К-15 .
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2020 розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" та Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18 відкладено на 18.03.2019 о 12:00 год.
02.03.2020р. від ТОВ «Техно-Бізнес» надійшла заява про виправлення описок та арифметичних помилок.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2020 У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" про виправлення описок та арифметичних помилок в ухвалі Центрального апеляційного госопдарського суду від 19.02.2020 – відмовлено. Ухвалу вмотивовано тим, що зміст описової частини ухвали суду апеляційної інстанції не суперечить змісту самої апеляційної скарги.
18.03.2020 слухання справи на відбулося у зв`язку з виконанням Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, враховуючи             Рекомендації Ради суддів України викладених у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, на виконання             рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 1, оформленого протоколом зборів суддів від 17.03.2020 року, яким тимчасово на період з 18 березня по 3 квітня 2020 року встановлено особливий режим роботи Центрального апеляційного господарського суду та відтерміновано розгляд судових справ.
Після усунення зазначених обставин справу буде призначено до слухання, про дату та час учасники провадження будуть повідомлені належним чином у порядку визначеному ГПК України. 
18.03.2020 до Центрального апеляційного господарського суду Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат» подало касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2020р.
У зв`язку з поданням Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат» касаційної скарги на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від     12.03.2020 по справі № 904/4105/18, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2020 було зупинено апеляційне провадження, справа направлена до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.04.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 904/4105/18.
З Верховного Суду справа повернулась 27.04.2020.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2020 поновлено провадження у справі №904/4105/18. Розгляд справи №904/4105/18 призначено в судовому засіданні на 27.05.2020 на 12:00. Рекомендовано учасникам справи утриматись від безпосередньої присутності в залі суду, прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі,         відповідно до         Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196, надати клопотання про розгляд справи за їх відсутності; У випадку безпосередньої участі учасників справи в судовому засіданні обов`язковою є наявність засобів особистого захисту (масок, рукавичок, тощо); Визнано явку представників в судове засідання не обов`язковою.
04.03.2020р. надійшли додаткові пояснення ПАТ «Північний ГЗК», згідно з яких про застосування строків позовної давності відповідач-2 заявляв , подаючи відзив на позовну заяву.
12.03.2020р. від ПАТ «Північний ГЗК» надійшло клопотання про закриття провадження у справі, вмотивоване тим, що 26.12.2019р. між Відповідачем-2 та ПАТ «Центральний ГЗК» укладено договір про уступку права вимоги № 1850-18-00, предметом якого є право вимоги Відповідача-2 до Позивача щодо виконання грошового зобов`язання у вигляді неустойки п одоговору № 483-52-10 в сумі 15  137  572,32 грн.
Колегія судді відмовляє в задоволені клопотання про закриття провадження у справі від 12.03.2020р., оскільки у даній справі солідарним відповідачем та поручителем є Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ", яка не була стороною Договору №  483-52-10,  позивач оспорює правомірність укладання даної угоди, а  розмір грошових зобов`язань ТОВ «Техно-Бізнес» перед ПАТ «Центральний ГЗК» недоведено позивачем під час подання даного клопотання.
Представник відповідача-1 у судове засідання не явився. З адреси відповідача-1 25.05.2020 до Центрального апеляційного господарського суду повернулося рекомендоване повідомленням №4900082040051 з поміткою «адресата нету дома». Беручи до уваги, що неявка представника відповідача-1 не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представника за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008,       сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок  належного повідомлення сторін     про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.
Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.
27.05.2020 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали Центрального апеляційного господарського суду про відмову у задоволенні заяви позивача про відвід головуюччого судді Дарміна М.О.
27.05.2020 оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

08.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" (далі-Підрядник) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Замовник) укладено Договір підряду №511 (на капітальний ремонт) (далі-Договір), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного Договору робот з капітального ремонту тепловозу 2ТЄ10М відповідно до Специфікації (додаток №1 до даного Договору) та дефектної відомості (Додаток №2 до даного договору) (далі-Роботи). Роботи виконуються  на території Підрядника (п. 1.1 Договору).
Підрядник встановлює гарантійні строки якості виконаних робіт, тривалість яких визначається в Специфікаціях та обчислюється з дати Акта приймання-передачі виконаних робіт, якщо інший строк не буде додатково узгоджений сторонами у письмовому вигляді (п. 9.2 Договору).
Між Позивачем та Відповідачем-1 підписано Додаток №1 до Специфікації №5 до договору №511 від 08.05.2014 „Дефектна відомість на капітальний ремонт КР-2 тепловозу серії 2ТЄ10М хоз. №53” та Додаток №1 до Специфікації №6 до договору №511 від 08.05.2014 „Дефектна відомість на капітальний ремонт КР-2 тепловозу серії ТЄМ-2 хоз. №50” (арк.с. 29-35, 37-39 Т.1). Зазначеними дефектними відомостями встановлений обсяг робіт.
Так, на виконання умов Договору, Позивачем в грудні 2014 року були виконані  підрядні роботи на загальну суму 28920000,00 грн, що підтверджується підписаними у двосторонньому порядку Актами №1 та №3 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 01.12.2014 (арк.с. 40, 41).
Позивачем Відповідачу-1 виставлені рахунки №25 від 01.12.2014 та №27 від 01.12.2014 (арк.с. 42, 43 Т.1) та оформлені податкові накладні (арк.с. 44-45 Т.1).
Відповідач-1 свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті отриманих робіт    здійснив частково в сумі 18800000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями про сплату 16.09.2015 - 300000грн, 14.09.2015 - 700000грн, 27.07.2015 - 2000000грн, 15.05.2015 - 1500000грн, 09.04.2015 - 1500000грн, 26.01.2015 - 1000000грн, 26.12.2014 - 1000000грн, 03.09.2015 - 2000000грн, 26.02.2015 -2000000грн, 23.02.2015 - 1000000, 11.02.2015 - 2000000, 28.01.2015 - 3500000грн (арк.с. 47-53, 55-60 т.1), внаслідок чого на момент вирішення спору заборгованість Відповідача-1 складає   10120000,00 грн основного боргу.
10.08.2018р. Між   Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ" (далі-Поручитель) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Кредитор) укладено Договір поруки №10/08 від 10.08.2018 (арк.с. 61-63 Т.1) (далі-Договір поруки).
З метою досудового врегулювання спору Позивач звернувся із вимогами вих. №14/08 від 14.08.2018 та вих.№27/08 від 27.08.2018 до Відповідача-2 (арк.с. 64, 65), в яких просив погасити заборгованість у сумі 10120000,00 грн. Зазначені вимоги були залишені без відповіді та задоволення.
У справі наявні копія матеріалів Третейської справи Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації  Регіональна правова група №14/125К-15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (арк.с. 113-250 Т.1, арк.с. 1-272 Т.2).
В матеріалах справи наявний висновок експертизи за результатами експертного обстеження (технічного діагностування) №810.14.12.1-35.20 Тепловоз 2ТЄ10М. Заводський №0999А. Заводський №2812А від 22.12.2014., виданий Державним підприємством „придніпровський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України” (арк.с. 230-250 Т.1, арк.с. 1-32 Т.2), в якому неприпустимі дефекти тепловозу не виявлено.
Ухвалою третейського суду від 25.05.2018 року у справі №14/125К-15 (арк.с. 56-59 Т. 3) припинено третейський розгляд справи №14/125К-15.
Позивач пояснив, що у зв`язку із втратою довіри до зазначеного третейського суду він відмовився від позову.
Також у справі наявні копія матеріалів третейської справи Постійно діючого Регіонального Третейського суду Асоціації "Регіональна правова група" №14/85К-16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" про стягнення штрафу за неякісне виконання робіт у розмірі 1014000,00 грн за порушення умов договору підряду №511 від 08.05.2014 (на капітальний ремонт).
Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду Асоціації "Регіональна правова група" від 30.09.2016 року по справі №14/85К-16 в задоволенні позовних вимог Приватного   акціонерного товариства   "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (ПАТ "ПГЗК")   до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" відмовлено (арк.с. 194-198 Т.3), оскільки     ПАТ "ПГЗК" в односторонньому порядку на підставі п.10.9 договору підряду вже застосовано оперативно-господарську санкцію до ТОВ "Техно-Бізнес" у вигляді утримання суми штрафу із сум, які підлягають до оплати останньому.
Також в матеріалах цієї справи наявні:
копія  Акту виходу зі строю обладнання від 16.08.2015 затверджений головним інженером управління залізничного транспорту Приватного   акціонерного товариства   "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" Бриковець А.В. та підписаний спеціалістом з ремонту Лотоцьким А.І., в.о. начальника служби рухомого складу ОСОБА_1 та майстром локомотивного депо ТОВ „КСРТ” Абрамом В.В. В акті зазначається про втрату потужності дизеля-генераторної установки, заклинювання ротора правого турбокомпресора ТК-34. Відповідно до висновку комісії: несправний турбокомпресор підлягає демонтажу для визначення причини несправності (арк.с. 127 Т.2).
Копія цехового (первинного) акту про виявлені недоліки тепловозу 2ТЄ10М зав.№2812А інв. №078589, який затверджений головним інженером Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" Козаченко А.В. Згідно з висновком: турбокомпресор ТК34 підлягає демонтажу для подальшого визначення причини поломки (арк.с. 128 Т.2);
Копія листа-повідомлення ПАТ "Північний ГЗК" від 31.03.2016 на адресу ТОВ "Техно-Бізнес" про утримання суми штрафу за неякісне виконання робіт у розмірі 1014000,0грн   з доказом його вручення адресатові 09.06.2016 (арк.с.200-201 Т.3).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених  статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування  Господарського процесуального кодексу України  судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Предметом спору є стягнення у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем-2 грошових зобов`язань за Договором підряду № 511 від 08.05.2014р. з капітального ремонту тепловозу 2ТЄ10М у загальній сумі 23 616 879,00 грн в т.ч. з яких 10 120 000,00 грн - основний борг; 1582606,02 грн.- 3% річних за загальний період з 07.12.2014 по 25.06.2019 та 11914272,98 грн інфляційних втрат за період з грудня 2014 року по травень 2019 року та відповідачем-1 зобов`язання за Договором поруки №10/08 від 10.08.2018.
08.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" (далі-Підрядник) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Замовник) укладено Договір підряду №511 (на капітальний ремонт) (далі-Договір), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного Договору роботи з капітального ремонту тепловозу 2ТЄ10М відповідно до Специфікації (додаток №1 до даного Договору) та дефектної відомості (Додаток №2 до даного договору) (далі-Роботи). Роботи виконуються   на території Підрядника   (п. 1.1 Договору).
08.05.2014р. Позивачем та Відповідачем-1 підписано Додаток №1 до Специфікації №5 до договору №511 від 08.05.2014 „Дефектна відомість на капітальний ремонт КР-2 тепловозу серії 2ТЄ10М хоз. №53” та Додаток №1 до Специфікації №6 до договору №511 від 08.05.2014 „Дефектна відомість на капітальний ремонт КР-2 тепловозу серії ТЄМ-2 хоз. №50” (арк.с. 29-35, 37-39 Т.1). Зазначеними дефектними відомостями встановлений обсяг робіт.
На виконання умов Договору, Позивачем в грудні 2014 року були виконані   підрядні роботи на загальну суму 28 920 000,00 грн, про що були складені і підписані уповноваженими представниками сторін Акти прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) №1 та №3 від 01.12.2014 (т.1 арк.с. 40, 41), при прийомі виконаних Позивачем робіт у Відповідача не було претензій щодо якості ремонту тепловоза.
01.12.2014р. ТОВ «ТЕХНО-БІЗНЕС» виготовлені податкові накладні № 24 та № 25 відповідно (т.1 арк.с. 44-45).
Відповідач-2 свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті отриманих робіт  здійснив частково в сумі 18 800 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями про сплату: 26.12.2014р. - 1 000 000,00 грн (т.1 а.с. 53); 26.01.2015р. - 1 000 000,00 грн (т.1 а.с. 52); 28.01.2015р. - 3 500 000,00 грн (т.1 а.с. 60); 11.02.2015р. - 2 000 000,00 грн (т.1 а.с. 59); 23.02.2015р. - 2 000 000,00 грн (т.1 а.с. 58);26.02.2015р.- 2 000 000,00 грн (т.1 а.с. 57); 09.04.2015р. - 1 500 000,00 грн (т.1 а.с. 51); 15.05.2015р. - 1 500 000,00 грн (т.1 а.с. 50); 27.07.2015р. - 2 000 000,00 грн (т.1 а.с. 49); 03.09.2015р. - 2 000 000,00 грн (т.1 а.с. 56); 14.09.2015р. - 700 000,00 грн (т.1 а.с. 48) та 300  000,00 грн, відповідно (т.1 а.с. 55); 16.09.2015р.- 300 000,00 грн  (т.1 а.с. 47) в яких в графі призначення платежу міститься вказівка «оплата кап.ремонту тепловоза за договором № 511». Станом на  , внаслідок чого на момент вирішення спору заборгованість Відповідача-1 складає   10 120 000,00 грн основного боргу.
На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) суму 
1 582 606,02 грн. 3% річних за загальний період з 07.12.2014 по 25.06.2019
11 914 272,98 грн інфляційних втрат за період з грудня 2014 року по травень 2019 року.
На підтвердження позовних вимог щодо солідарного стягення з ТОВ "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ" частини позовних вимог, позивачем на дано укладений 10.08.2018р. між   Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ" (далі - Поручитель) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Кредитор) Договір поруки №10/08 від 10.08.2018 (далі-Договір поруки) (т.1 арк.с. 61-63).
З метою досудового врегулювання спору Позивач звернувся до  ТОВ "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ"  вих.№14/08 від 14.08.2018 та вих.№27/08 від 27.08.2018  , в яких просив погасити заборгованість у сумі 10 120 000,00 грн. Зазначені вимоги були залишені без відповіді та задоволення(т.1 арк.с. 64, 65).
Спірні правовідносини між сторонами ґрунтуються на договорі підряду, який регулюється     статтями 837-886 ЦК України.
Так, частинами першою та другою   статті 837 ЦК України   передбачено, що за    договором   підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на   свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно зі ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України   та     ст. 193 ГК України     цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України     договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи наведені норми права та надані Позивачем підписані за участю Відповідача Акти №1 та №3 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 01.12.2014 (арк.с. 40, 41), а також докази часткової оплати Відповідачем, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність належними та допустимими доказами факту виконання Позивачем робіт на загальну суму 28 920 000,00 грн та наявність перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" ним боргу на суму 10120000,00 грн. 
Пунктами 9.1 - 9.7 договору підряду сторонами  передбачені гарантійні зобов`язання Позивача щодо якісного виконання робіт.  Строк гарантії встановлений Специфікаціями №5 від 02.10.2014 і №6 від 16.10.2015 (т.1 арк.с.28,36) до договору підряду №511тривалістю 12 місяців з дати акту виконаних робіт.
Статтею 853 ЦК України   встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.
Згідно зі ст.859 ЦК України, якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.
Відповідно до ст.860 ЦК України перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду.
Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідачем – 2 не надано доказів належного сповіщення Позивача про виявлені поломки і недоліки .
Відповідно до частини 8 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, виправдувальним вироком суду у кримінальному провадженні, ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом.
В з`язку з вищенаведеним, є обґрунтованим правовий висновок суду першої інстанції в частині того, що обставини, які встановлені Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду Асоціації "Регіональна правова група" від 30.09.2016 року по справі №14/85К-16 та юридична оцінка цим судом обставин не мають юридичної сили при вирішення спору господарським судом, а мають бути доведені у загальному порядку.
Відповідно доводи апеляційної скарги ПрАТ "Північний ГЗК" щодо порушень з боку суду першої інстанції в частині неврахування встановлених вищезазначеним рішенням третейського суду обставин застосування до ТОВ «Техно-Бізнес» оперативно-господарських санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1  014  000,00 грн, що в свою чергу впливає на розмір остаточної заборгованості відхиляються, як такі, що суперечать положенням частини 8 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
В матеріалах справи наявний висновок експертизи за результатами експертного обстеження (технічного діагностування) №810.14.12.1-35.20 Тепловоз 2ТЄ10М. Заводський №0999А. Заводський №2812А від 22.12.2014., виданий Державним підприємством „придніпровський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України” (т.1 арк.с. 230-250 , т.2 арк.с. 1-32), згідно якого неприпустимі дефекти тепловозу не виявлено.
31.03.2016р. за вих. № 1466/12 ПрАТ "Північний ГЗК"  спрямував на адресу ТОВ "Техно-Бізнес" (мовою оригіналу) «Письмо уведомление об удержании сумі штрафа за некачественное выполнение работ в размере 1 014 000,00 грн», докази вручення якого  адресатові 09.06.2016р. додано до матеріалів справи (т.3 арк.с.200-201).
Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В Акті виходу зі строю обладнання від 16.08.2015, затвердженого головним інженером управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства   "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" Бриковець А.В. та підписаний спеціалістом з ремонту Лотоцьким А.І., в.о. начальника служби рухомого складу ОСОБА_1 та майстром локомотивного депо ТОВ „КСРТ” Абрамом В.В., копія якого додано на підтвердження своїх доводів Відповідачем-2, зазначається про втрату потужності дизеля-генераторної установки, заклинювання ротора правого турбокомпресора ТК-34. Відповідно до висновку комісії: несправний турбокомпресор підлягає демонтажу для визначення причини несправності (т.2 арк.с. 127);
Згідно акту про виявлені недоліки тепловозу 2ТЄ10М зав.№2812А інв.№078589, який затверджений головним інженером Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" Козаченко А.В. в 2015 році, копія цехового (первинного) якого надана Відповідачем – 2, згідно з висновком: турбокомпресор ТК34 підлягає демонтажу для подальшого визначення причини поломки (т.2 арк.с. 128).
Згідно п. 9.3 (мовою оригіналу) : «если после приемки Работ в течении гарантийного срока, Заказчик выявит отступления от условий Договора или иные дефекты выполненых Работ, которые не могли бать установлены при обычном способе ее приемки (скрытые недостатки, в том числе такие, которые были умышленно скрыты Подрядчиком или Субподрядчиком, он обязан уведомить об этом Подрядчика» 
Зі змісту вищезазначених актів вбачається, що вони дійсно були складені під час строку дії гарантійних зобов`язань Позивача, однак, як правомірно зазначив у своєму рішенні суд першої інстанції, вони складені без участі представників Позивача і  в них відсутня інформація про зв`язок виявленої несправності тепловоза із проведеним Позивачем ремонтом, в зв`язку  із чим, керуючись вимогами частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про недоведеність Відповідачем -1 обставин на які він посилався як на підставу своїх заперечень  про неякісність робіт, виконаних Позивачем за Договором.
На підставі   ст. 625 ЦК України   Позивач нарахував Відповідачу (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) суму 1582606,02 грн. 3% річних за загальний період з 07.12.2014 по 25.06.2019 та 11914272,98 грн інфляційних втрат за період з грудня 2014 року по травень 2019 року.
У пункті 2 прохальної частини відзиву на позовну заяву,  Приватне акціонерне товариство  "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" просило суд застосувати до позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Бізнес» наслідки спливу строків позовної давності. При цьому в мотивувальній частині відзиву Відповідач-2 зазначає, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з ПАТ «ПІВНГЗК» суми інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань, за вищезазначений період заявлені з пропуском встановленого ст.264 Цивільного кодексу України строків позовної давності.
В зв`язку з вищенаведеним, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Бізнес» щодо відсутності з боку Приватного акціонерного товариства  "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" заяв, спрямованих до суду першої інстанції є такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами відповідного звернення, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з ч.1     ст.261 ЦК України   перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
В силу ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.   Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Згідно з вимогами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення суми основного боргу, оскільки по факту останнього   часткового погашення боргу 16 вересні 2015   (арк.с. 47т.1) на суму 300000,00 грн, Відповідачем визнано наявність боргу за договором підряду, тому строк позовної давності перервався і з 16.09.2015 рахується заново. 
В заяві про збільшення розміру позовних вимог, позивач збільшуючи розмір заявлених позовних вимог в  частині стягнення 3% річних та інфляційних наводить їх розрахунок станом на 25.06.2019р. (т.3 а.с. 151-153).
Оскільки кошти не є неподільною річчю, враховуючи відсутність заяви про застосування позовної давності з боку Відповідача-1, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо стягнення з останнього як   солідарного боржника - поручителя   усієї суми за позовом, а щодо Відповідача-2  солідарно з Відповідачем-1 - інфляційних втрат та 3% річних в межах строку позовної давності, тобто інфляційні втрати за період прострочення: серпень 2016  - травень 2019 на суму 4 658 992,98 грн,   а 3% річних - за період з 16.09.2016 по 25.06.2019 на суму 245 892,71 грн., при цьому доводи апеляційної скарги ТОВ «Техно-Бізнес» про необхідність обмеження судом першої інстанції періоду нарахувань 3% річних 11.09.2018р., а інфляційних, відповідно, серпнем 2018р. спростовуються вищезазначеною заявою  ТОВ «Техно-Бізнес» про збільшення позовних вимог, якою, він збільшив період нарахувань. 
Відповідно до п. 25 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008 №01-8/211 „Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України”, згідно з яким заява про застосування позовної давності одного з відповідачів, не поширюється на позовні вимоги до інших відповідачів, в тому числі і при солідарній відповідальності. Проте, суд повинен відмовити у задоволенні позову до відповідача, який не заявляв про застосування позовної давності, за наявності заяви про пропуск позовної давності іншого відповідача, якщо виходячи з характеру спірних правовідносин, вимоги позивача не можуть бути задоволені (повністю або в частині) лише за рахунок відповідача, який не заявляв про застосування позовної давності, наприклад у випадку подання позову про витребування неподільної речі, яка знаходиться в спільній власності декількох осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України   за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2   ст. 554 Цивільного кодексу України).
В силу частини 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
На підставі   ст. 625 ЦК України   боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням відсутності заяв про застосування  наслідків позовної давності, місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги щодо Відповідача-1 в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно до частин 1,2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Позивачем подано суду першої інстанції наступні заяви по суті : позовна заява ( т.1 а.с.4-7), заява про збільшення розміру позовних вимог від 18.06.2019р. (т.3 а.с. 151-152), відповідь на відзив Відповідача-2 від 31.10.2018р. (т.3 а.с. 21-23). Крім цього позивачем надано  Заперечення на заяву про залишення позову без розгляду  від 12.11.2018р. (т.3 а.с. 108-109) та відповідь на письмові пояснення ПрАТ «Північних ГЗК» від 22.11.2018р. (т.3 а.с. 111-113).
В вищезазначених заявах по суті та поясненнях позивача відсутні посилання про необхідність врахування переривання перебігу позовної давності в зв`язку із перебування на розгляді Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» справи за його позовом до ПрАТ «Північний ГЗК» про стягення заборгованості за Договором підряду № 511.
При чому в відповіді на відзив Відповідача – 2 від 31.10.2018р., позивач в якості підстав переривання строків позовної давності посилаєть виключно на здійснення ПрАТ «Північних ГЗК» чергових платежів в період 26.12.2014р. по 17.09.2015р. (т.3 а.с. 21-23).
Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Оскільки, позивачем при розгляді справи у суді першої інстанції  в заявах по суті  позовні вимоги не обгрунтовувалися перериванням перебігу позовної давності в зв`язку із перебуванням на розгляді Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» справи за його позовом до ПрАТ «Північний ГЗК» про стягення заборгованості за Договором підряду № 511, його відповідні доводи щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права відхиляються як такі, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
17.02.2020р. позивачем подано заяву про доручення додаткових доказів (т.5 а.с. 105) до якої долучено висновок експерта за результатами проведення експертного економічного дослідження № 698,699-20 (т.5 а.с. 106-113).
02.03.2020р. від ТОВ «Техно-Бізнес»  надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи вищезазначених доказів, яке вмотивовано тим, що жодного разу у суду не виникло питань до позивача щодо розміру заявлених до стягення інфляційних та 3% річних, зокрема періоду наразування , обчислення позовної давності, початку її перебігу, його переривання , в зв`язку із чим, після винесення сдоум першої інстанції оскаржуваного рішення, Товариство звернулося до експертної установи задля отримання відповідного висновку.
Відповідно до вступної частини висновку експерта за результатами проведення експертного економічного дослідження № 698,699-20 його складено 14.02.2019р. після отримання 12.02.2019р. заяви адвоката  Левченко В.А. про проведення експертного економічного дослідження, тобто за десять місяців до винесення рішення по справі.
Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як зазначалося вище, Відповідач-2, подавши відзив на позовну заяву, заявив про застосування наслідків спливу позовної давності (т.3 а.с. 1-7).
У відповіді на відзив Відповідача – 2 від 31.10.2018р., ТОВ «Техно-Бізнес»  заявив про наявність підстав переривання строків позовної давності (т.3 а.с. 21-23).
Таким чином питання про можливість обрахування строків позовної давності виникло з наданням Відповідачем-2 відзиву на позовну заяву і позивач, керуючись принципом диспозитивності та змагальності, мав вільно користуватися належними йому правами, усвідомлюючи наслідки не вчинення ним певних процесуальних дій.
Відповідно до частини 2-4, пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
5. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що позивач не надав докази неможливості подання додаткових доказів (т.5 а.с. 103-113) в зв`язку із чим висновок експерта за результатами проведення експертного економічного дослідження № 698,699-20 від 14.02.2019р. не приймається до уваги.
Доводи апеляційної скарги ПрАТ «Північний ГЗК» в частині необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо обраного порядку захисту порушеннего права в зв`язку з наявністю чинного третейського застереження за Договором, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне:
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону;
Відповідно до частини першої статті 22 Господарського процесуального кодексу Украни, спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.
Відповідно до частини першої, другої статті 24 Господарського процесуального кодексу Украни, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.
Таким чином, гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина 2 статті 22, стаття 64 Конституції України).
Одним із способів реалізації права кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду у передбаченому Законом України "Про третейські суди" випадках і порядку.
Аналогічний   висновок   викладено   в   рішенні   Конституційного суду України   №       1-рп/2008 від 10 січня 2008 року у справі № 1-3/2008 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу "Третейське застереження" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду).
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
Аналіз наведених вище положень Конституції України та Закону України «Про третейські суди», свідчить про те, що третейський суд має повноваження вирішення спорів лише між тими сторонами, між якими було укладено угоди про передачу спору на розгляд третейського суду і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких, крім ціх осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди. 
Таким чином,  у даній справі солідарним відповідачем та поручителем є Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОМПЛЕКТ-ІНЖИНІРИНГ", яка не була стороною третейського застереження і третейських угод з Товариством не укладалось.
Так, з урахуванням   наведених вище положень Конституції України та Закону України "Про третейські суди", зокрема ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди",   встановлено, що третейський суд має повноваження вирішення спорів лише між тими сторонами, між якими було укладено угоду (прийнято рішення) про передачу спору на розгляд третейського суду, і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких, крім           цих осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди.
Відсутність взаємної згоди всіх сторін спору (позивача та двох солідарних відповідачів) на його вирішення Постійно діючим Регіональним Третейським судом України при Асоціації "Регіональна правова група", виключає можливість розгляду спору таким судом, відповідний правовий висновок викладено в постанові ВС від 27.03.2019 у справі №904/4147/18.
Доводи апеляційної скарги ПрАТ «Північний ГЗК» про укладання Договору поруки між Позивачем і Відповідачем-1 без наміру настання реальних наслідків, а виключно задля можливості розгляду справи в порядку господарського судочинства носять декоративних характер, не підтверджуються належними і допустимими доказами, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Доводи апеляційної скарги щодо отримання ним примірника позовної заяви з додатками 04.06.2018р., що передує зверненню позивача до суду не спростовує правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав відкриття провадження у справі 17.09.2018р., а тому відхиляються як такі, що не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «Техно-Бізнес»  щодо порушенням судом першої інстанції норм процесуального права в частині не надання судом оцінки усім даказам, в зв`язку із чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пункту 1 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне: 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія судів доходить висновку, що приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції надав вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до п.1 ч.1  ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1  статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування, а апеляційні скарги залишає без задоволення.

Розподіл судових витрат:

Відкриваючи апеляційне провадження у даній справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в описовій частині апеляційної скарги, скаржник наводив доводи щодо незаконності рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18 в частині солідарного стягнення з нього та Відпвідача-1 - 15 024   885,69 грн. і відповідно до цієї частини позовних вимог наводив розрахунок судового збору, який оплатив. Рішення суду щодо задоволених позовних вимог відносно Відповідача-2 на загальну суму 23  616  879,00 грн. ним не оспорювало ся.
Однак під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, Відповідач-2, подаючи клопотання про закриття провадження у справі, просив суд закрити провадження у справі в цілому, тим самим проявляючи незгоду з рішенням суду першої інстанції в повному обсязі, що узгоджується зі змістом прохальної часнити апеляційної скарги, відповідно до якої ПАТ «Північний ГЗК» просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення в повному обсязі.
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України про судовий збір, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про необхідність стягнення недоплаченої суми судового збору відповідно до вимог апеляційної скарги  про скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі, враховуючи загальний розмір задоволених позовних вимог.
Тому, за подання апеляційної скарги на ріше Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18 апелянт мав сплатити 531  379,78 грн, про що також зазначив позивач у своїй заяві від 24.02.2020.
Отже, скаржником недоспалечено до Державного бюджету 193  319,85 грн, які підлягають стягненню відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на осіб, які подали апеляційні скарги.  

Керуючись ст. ст.   129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" та Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18 – залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18 у сумі 193  319,85 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" (53032, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Вільне, вул. Меліоративна, 26, код ЄДРПОУ 34919251).
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18 у сумі 338  059,93 грн. покласти на Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, код ЄДРПОУ 00191023).
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, код ЄДРПОУ 00191023) на користь Державного бюджету (Отримувач коштів: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37989274; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA718999980313111206082004004; Код класифікації доходів бюджету: 22030101) витрат за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі №904/4105/18 у сумі 193  319,85 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному в порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 05.06.2020

Головуючий суддя                                                              М.О. Дармін

Суддя                                                                                 С.Г. Антонік

Суддя                                                                                О.В. Березкіна