Постанова
Іменем України
 
08 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 752/7447/17
провадження № 61-45049св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 ,
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року у складі судді Мирошниченко О. В. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Вербової І. М., Кулікової С. В., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - ОСОБА_1 .
Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 , 1934 року народження, є рідної тіткою заявника, з 21 лютого 2017 року ОСОБА_4 поставлено на облік у Київському міському психоневрологічному диспансері № 2, що підтверджується довідкою № 211 від 24 лютого 2017 року. Лікарем-психіатром визначено, що діагноз ОСОБА_4 - хвороба Альцгеймера з пізнім початком.
09 липня 2016 року ОСОБА_1 стало відомо про існування договору дарування від 06 грудня 2016 року квартири АДРЕСА_1 .
Відчужувачем вказаної квартири є ОСОБА_4 , яка і на цей час продовжує проживати у зазначеній квартирі. Факт відчуження нею вищезазначеної квартири не пам`ятає та заперечує, у зв`язку з чим існує необхідність встановлення її дієздатності на момент укладення договору дарування від 06 грудня 2016 року.
ОСОБА_1 є її найближчим та єдиним родичем, тому просив суд встановити над нею опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року заява задоволена.
Визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.
Встановлено над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначено опікуном ОСОБА_1 .
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_4 , що підтверджується результатами проведеної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання її недієздатною, встановленням над нею опіки та призначення її опікуном ОСОБА_1 .
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що подання щодо призначення опікуном недієздатної ОСОБА_4 - ОСОБА_2 органом опіки та піклування не подавалось, натомість, в матеріалах справи містяться заперечення щодо такого призначення. За результатами голосування прийнято рішення відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про призначення їх опікунами над ОСОБА_4 та задоволено заяву ОСОБА_1 про призначення його опікунам над ОСОБА_4 . Суд позбавлений можливості, без врахування думки органу опіки та піклування, визначатись з особою опікуна.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у листопаді 2019 року, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про призначення опікуном ОСОБА_2 . 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції. 
У листопаді 2018 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Заяви та клопотання
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували заяву ОСОБА_4 про те, що до ОСОБА_1 родинних почуттів не має, а їй допомагають сусіди та її повністю влаштовує її спосіб життя; ОСОБА_5 та ОСОБА_2 доглядають та допомагають ОСОБА_4 більше двох років.
У листопаді 2018 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін, а також розглядати справу за участю представника.
У листопаді 2019 року до суду надійшло клопотання, у якому ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить повідомити представника про розгляд справи.
Оскільки згідно з частиною першою статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, відсутні підстави для розгляду справи у судовому засіданні за участю учасників справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 605, складеного 14 вересня 2017 року експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_4 , страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді деменції при хворобі Альцгеймера з пізнім початком (згідно з МКХ-10:F00.1), за своїм психічним станом остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 потребує встановлення над нею опіки.
З подання Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 19 грудня 2017 року № 100-22242 вбачається, що ОСОБА_1 є рідним племінником ОСОБА_4 , мати ОСОБА_1 - ОСОБА_6 була рідною сестрою ОСОБА_4 , вони майже кожного дня спілкувались по телефону ОСОБА_1 до тітки приїжджав рідко, підстав для турбування про стан здоров`я не було. Але після відвідувань у лютому місяці 2017 року виявилось, що ОСОБА_4 подарувала квартиру сусіду, а сама вона заперечувала цей факт. Тому виникло питання про необхідність консультації лікаря-психіатра.
Зареєстрований ОСОБА_1 у АДРЕСА_3 , двокімнатна квартира знаходиться на 3-му поверсі. У квартирі зроблений ремонт, санітарний стан приміщення задовільний.
Фактично проживає ОСОБА_1 у АДРЕСА_3 , квартира на 1-му поверсі, загальна площа 123,5 кв. м. У квартирі завершується капітальний ремонт.
Відповідно до характеристики, яка надана комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 9 м. Чернівці, на ОСОБА_1 , скарг з боку сусідів не надходило, стан здоров`я дозволяє виконувати обов`язки опікуна.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої статті 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, за змістом зазначеної статті, особа опікуна визначається судом лише за поданням органу опіки та піклування.
Встановивши, що подання щодо призначення опікуном недієздатної ОСОБА_4 - ОСОБА_2 органом опіки та піклування не подавалось, натомість, в матеріалах справи містяться заперечення щодо такого призначення, а також врахувавши, що у вказаній справі при встановленні опіки, дотриманий справедливий баланс між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому, відсутні свавільні дії та втручання державних органів, на чому наголошено Європейським судом з прав людини у рішенні                                   «Лазоріва проти України» від 17 квітня 2018 року, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про призначення опікуном ОСОБА_1 .
Так, 06 грудня 2017 року на засіданні Опікунської ради при Голосіївській районній в м. Києві державній адміністрації, розглядались заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про призначення їх опікунами над ОСОБА_4 .
За результатами голосування прийнято рішення відмовити у задоволенні заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про призначення їх опікунами над ОСОБА_4 , та задоволено заяву ОСОБА_1 про призначення його опікуном над ОСОБА_4 (а. с. 159), а суд позбавлений можливості, без врахування думки органу опіки та піклування, визначатись з особою опікуна.
Доводи касаційної скарги про те, що суди не врахували заяву ОСОБА_4 про те, що до ОСОБА_1 родинних почуттів не має, а їй допомагають сусіди та її повністю влаштовує її спосіб життя; ОСОБА_5 та ОСОБА_2 доглядають та допомагають ОСОБА_4 більше двох років, висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги). 
При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров
 
В. М. Сімоненко