ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 р.	Справа № 626/1853/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Старосуда М.І. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Константинов Д.С., м. Красноград, Красноградський, Харківська, по справі № 626/1853/18
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Холодного Михайла Михайловича               
          про зміну постанови №460-П від 21.08.2018 року по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до головного інспектора  будівельного  нагляду  інспекційного відділу №2 Департаменту  Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Холодного Михайла  Миколайовича (надалі по тексту відповідач), в якому просила суд:
-змінити індивідуальний акт у вигляді постанови №460-П від 21.08.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, постановлену Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Харківській області Холодним Михайлом Миколайовичем, якою визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 8 статті 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, звільнивши її від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення і обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області суду від 05.10.2018 року у справі №626/1853/18 позов ОСОБА_1 задоволено, та змінено індивідуальний акт у вигляді постанови №460-П від 21.08.2018 року по справі про адміністративне правопорушення головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Холодного Михайла Миколайовича , звільнено позивача від відповідальності і обмежено усним зауваженням, а провадження по справі про адміністративне правопорушення  закрито.
Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.10.2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року апеляційне провадження по справі № 626/1853/18 за апеляційною скаргою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.10.2018р. по справі №626/1853/18 закрито.
Постановою Верховного Суду від 05.03.2020 року касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області  задоволено. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року по справі №626/1853/18  скасовано. Справу №626/1853/18 за позовом ОСОБА_1  до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Холодного Михайла Миколайовича про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення направлено для продовження розгляду до Другого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2020 року справу за апеляційною скаргою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.10.2018р. по справі №626/1853/18 прийнято до провадження та призначено до апеляційного розгляду на 08.04.2020 року.
Колегія суддів заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню підлягають, виходячи з наступного.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності  відповідає чинному  законодавству, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП, проте враховуючи обставини вчинення правопорушення, відсутність шкідливих наслідків, особу порушника, суд  першої інстанції дійшов висновку про звільнення позивача   від відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення та закриття провадження по справі обмежившись  усним  зауваженням.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з наявності підстав для розгляду справи по суті у тому складі сторін, які заявлені позивачем у позові.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
З  матеріалів справи слідує, що за результатом розгляду  матеріалів  справи про адміністративне  правопорушення  у сфері містобудівної діяльності постановою №460-П від 21.08.2018 року головного інспектора будівельного нагляду  інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Холодного Михайла Миколайовича ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.8 ст.96 КУпАП, на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн.
Відповідно до ч.8 ст. 96 КУпАП експлуатація об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, -тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятдесяти до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Позивача оскаржуваною  постановою визнано винною в зв`язку з експлуатацією прибудови  «літ.а1» та «літ.а2» до жилого будинку літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 , без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 року та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, основним завданням Держархбудінспекції та її територіальних органів - структурних підрозділів є здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням уповноваженими органами містобудування та архітектури, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності; здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями, а також особами відповідальними за здійснення авторського та/або технічного нагляду вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві.
Аналіз зазначених вище нормативних актів дає підстави для висновку, що здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями, а також особами відповідальними за здійснення авторського та/або технічного нагляду вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт належить до компетенції Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Відповідно до ч.2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Відповідно до ст. 244-6 КУпАП  органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).
Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:
головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, або щодо об`єктів будівництва I, II, III, IV та V категорій складності, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), або щодо об`єктів будівництва III та IV категорій складності, розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), або щодо об`єктів будівництва V категорії складності, розташованих у межах населених пунктів, а також щодо об`єктів, розташованих у межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 96 КУпАП, головні інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення будівельного нагляду (контролю).
Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 26.12.2019 року по справі №724/716/16-а.
При цьому, саме орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 244-6 КУпАП   покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 96 КУпАП.
Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення будівельного нагляду (контролю)», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статті 244-6 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Верховний Суд України постановою від 05.03.2020 року скасовуючи ухвалу  Харківського  апеляційного адміністративного суду  від 20.12.2018 року прийшов до висновку, що  саме орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про  правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що оскільки справи про адміністративні правопорушення відповідно до закону розглядає саме орган державного архітектурно-будівельного контролю, то оскаржувану постанову винесено саме  Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області.
Отже, належним відповідачем у вказаній справі є саме орган державного архітектурно-будівельного контролю, що відповідає висновкам Верховного Суду наведеним у постанові від 05.03.2020 року, прийнятій у цій справі.
Поряд з цим, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області до участі у справі в якості належного відповідача залучений не був.
Відповідно до ч.3,4 ст. 48 КАС України  якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.
Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 26.12.2019 року по справі №724/716/16-а.
З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Враховуючи, що головний інспектор  будівельного  нагляду  інспекційного відділу №2 Департаменту  Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Холодний Михайло  Миколайович є неналежним відповідачем у вказаній справі, то колегія суддів приходить до  висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до головного інспектора  будівельного  нагляду  інспекційного відділу №2 Департаменту  Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Холодного Михайла  Миколайовича про зміну індивідуального акту у вигляді постанови №460-П від 21.08.2018 року по справі про адміністративне правопорушення.
За змістом частини сьомої статті 48 КАС України  заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Приписами Кодексу адміністративного судочинства України не надано повноважень суду апеляційної інстанції на заміну у справі  відповідача.
Враховуючи те, що за приписами статті 48 КАС України  заміна відповідача допускається лише судом першої інстанції до ухвалення рішення у справі, проте судом першої інстанції у вказаній справі заміни неналежного відповідача належним здійснено не було, а у суду апеляційної інстанції такі повноваження відсутні, то колегія суддів  приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1  в цілому. 
Отже, суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи та не здійснивши заміну неналежної сторони, яка, в силу обмежень встановлених статтею 48 КАС України, могла бути проведена виключно судом першої інстанції, допустив порушення норм процесуального права.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо  суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.
Повноваження  суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення  передбачені ст. 315 КАС України.
Між тим, приписами ст. 315 КАС України не передбачено повноважень суду апеляційної інстанції щодо направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у разі не залучення судом першої інстанції до участі у справі належного  відповідача.  
Враховуючи  наведене вище, через допущення судом першої інстанції  порушення норм процесуального права, рішення суду першої інстанції від  05.10.2018 року підлягає скасуванню з прийняттям  постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області  задовольнити.
Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.10.2018 року по справі № 626/1853/18  скасувати.
Прийняти  постанову, якою в задоволені позову ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Холодного Михайла Михайловича про зміну постанови №460-П від 21.08.2018 року по справі про адміністративне правопорушення відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.І. Старосуд    О.М. Мінаєва