ПОСТАНОВА
Іменем України

04 червня 2020 року 
Київ
справа №803/911/14
адміністративне провадження №К/9901/44982/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 7.12.2016 (суддя: С.Ф. Костюкевич) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 (колегія суддів: В. В. Ніколін, О. М. Гінда, В. Я. Качмар) у справі № 803/911/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до Ягодинської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.11.2013 №205000006/2013/000121/2, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.11.2013 №205070000/2013/00175.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав про те, що Митниця безпідставно визначила іншу митну вартість імпортованих товарів і відмовила у їх митному оформленні, незважаючи на те, що під час митного оформлення товару було надано всі документи, які підтверджують складову задекларованої ним митної вартості та не містять жодних неточностей чи розбіжностей.
Справа розглядалась судами неодноразово. 
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 7.12.2016  у даній справі, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Ягодинської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 19.11.2013 року №205000006/2013/000121/2. Визнано протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Ягодинської митниці Міндоходів від 19.11.2013 №205070000/2013/00175.
Рішення судів мотивовано тим, що позивачем подано відповідачу всі достатні відомості для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а тому відповідачем  безпідставно обрано другорядний метод визначення митної вартості.
          Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, оскільки вважає, що судові рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Митниця, серед іншого, вказує, що судами попередніх інстанцій не звернуто уваги про ненадання позивачем до митного органу документів, які б могли підтвердити вартість навантаження імпортованого позивачем товару, що включається до митної вартості товару.   
          Відзиву на вказану касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходило, що не є перешкодою для розгляду справи у касаційному порядку.
          Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.          
Судами попередніх інстанцій встановлено, що, 14.11.2013 між підприємцем ОСОБА_1 (покупець) та підприємством «Ahlborn Fleisch Handelsgesellschaft mbH» (Німеччина) (продавець) укладений контракт №55/2013/DE за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар м`ясо заморожене свійських свиней, а також субпродукти, кістки та інші м`ясопродукти згідно інвойсу.
Для митного оформлення вказаного товару декларантом були подані на митний пост «Луцьк» Ягодинської митниці наступні документи: контракт від 14.11.2013 року №55/2013/DE, рахунок-фактура (інвойс) від 15.11.2013 року № 1075, МД від 19.11.2013 року №205070000/2013/057047, декларація митної вартості (ДМВ) від 19.11.2013 року №205070000/2013/057047, міжнародна товаротранспортна накладна від 15.11.2013 року CMR №1075/13, сертифікат про походження товару від 15.11.2013 року №А 13905226, ветеринарне свідоцтво від 19.11.2013 року ВРД-00 №904765, сертифікат якості від 15.11.2013 року, контракт на перевезення товару від 03.01.2013 року №2/2013/PL, довідка про транспортні витрати від 19.11.2013 року, інші документи, перелічені в графі 44 МД.
В графах 12, 45 МД від 19.11.2013 року №205070000/2013/057047 було вказано митну вартість товару морожене серце свійських свиней в сумі 32 850 грн. 80 коп., що є еквівалентом 3 040,58 євро, з них: 2 720 євро - заявлена вартість товару, 320,58 євро - вартість перевезення товару та 0,00 євро вартість навантаження, розвантаження, страхування товару, та вказано митну вартість товару морожена печінка свійських свиней в сумі 96 798 грн. 86 коп., що є еквівалентом 8 959,42 євро, з них: 7 680 євро - заявлена вартість товару, 1 279,42 євро - вартість перевезення товару та 0,00 євро вартість навантаження, розвантаження, страхування товару.
19.11.2013 Ягодинською митницею було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00175, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: невідповідність заповнення граф 12, 45 МД вимогам статті 53 Митного кодексу України; прийняття рішення про визначення митної вартості товару від 19.11.2013 року № 205000006/2013/000121/2.
У картці відмови відповідач роз`яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до рішення про визначення митної вартості від 19.11.2013 №205000006/2013/000121/2.
У рішенні від 19.11.2013 №205000006/2013/000121/2 про коригування митної вартості товару Ягодинською митницею визначено митну вартість товару морожене серце свійських свиней в розмірі 0,9839 євро за 1 кг, що становить 3 935,78 євро за партію товару вагою 4 000 кг та митну вартість товару морожена печінка свійських свиней - в розмірі 1,0653 євро за 1 кг, що становить 17 045,20 євро за партію товару вагою 16 000 кг, посилаючись на цінову інформацію ЄАІС Державної митної служби України, при цьому була врахована також цінова інформація митних декларацій від 25.10.2013 року №125110007/2013/807988 та від 08.11.2013 року № 205020005/2013/8975.
Отже, різниця між митною вартістю задекларованою позивачем за основним методом та митною вартістю визначеною Ягодинською митницею товару морожене серце свійських свиней становить 895,20 євро та товару морожена печінка свійських свиней становить 8095,78 євро за всю партію товару.
В результаті таких дій посадових осіб митниці, з метою запобігання псуванню товару та понесенню додаткових витрат за транспортні послуги 19.11.2013 року позивачем було подано нову МД №205070000/2013/057074 із зазначенням у графах 12, 45 митної вартості товару, визначеної митницею. Митне оформлення проведено за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов`язань - грошової застави.
24.01.2014, відповідно до вимог частини восьмої статті 55 Митного кодексу України, позивачем органу доходів і зборів надано документи, які витребовувались та заяву про остаточне рішення щодо визначення митної вартості товару.
Листом від 31.01.2014 №1/1.2-6/476 позивача повідомлено, що Ягодинською митницею було розглянуто усі надані документи та про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом з підстав невідповідності зазначення умов поставки у прайс-листі та митній декларації, невідповідності цін, зазначених у висновку Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» (далі - ДП «Укрпромзовнішекспертиза») цінам, спеціалізованих джерел.
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
          У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими є: 
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
          Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
          Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
          Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
          Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
          Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
          Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
          Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
          Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
          Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
          У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
          При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
          У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
          Як установлено судами та підтверджується матеріалами справи, Підприємство надало всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які за своїм змістом не містять розбіжностей та піддаються обчисленню і підтверджують ціну товару, а саме його митну вартість, а саме: контракт рахунок-фактура (інвойс), МД, декларація митної вартості (ДМВ), міжнародна товаротранспортна накладна, сертифікат про походження товару, ветеринарне свідоцтво, сертифікат якості від 15.11.2013 року, контракт на перевезення товару, довідка про транспортні витрати від, інші документи, перелічені в графі 44 МД. Додатково, на вимогу Митниці позивачем для завершення процедури митного оформлення надані також прайс-лист та висновки про якісні та вартісні характеристики товару.  
Крім того, ознайомившись із змістом та переліком зауважень, які були вказані відповідачем в запиті на отримання додаткових документів і в рішенні про коригування митної вартості, Суд касаційної інстанції погоджується із зробленими висновком судів, що вони були зроблені без будь-якого аналізу змісту наданих позивачем до документів.
Аргументами відповідача, які стали підставою для прийняття спірного у даній справі рішення про коригування митної вартості товару були відсутність наданих позивачем прайс-листу виробника товару, висновку про якісні та вартісні характеристики, фактури на закупівлю товарів. При цьому, надані позивачем до розмитнення документи відповідають виду та обсягу товару позивача, зауважень, як вже було зазначено вище, щодо змісту відповідачем висловлено не було. Разом з тим, позивач заявою від 24.01.2014 надіслав відповідачу запитуваний прайс-лист виробника товару і висновок про якісні та вартісні характеристики. 
Підсумовуючи наведене, Верховний Суд, погоджуючись із висновками судів попередніх інстанцій, зазначає, що у відповідача не було правових підстав виносити рішення про коригування митної вартості товарів як і картки відмови в прийнятті митної вартості товару. 
Щодо доводів відповідача про те, що позивачем до митного оформлення імпортованого товару не було надано доказів в підтвердження вартості послуг із навантаження даного товару, то Суд касаційної інстанції їх відхиляє, з огляду на те, що під час здійснення митного оформлення товару, митний орган не повідомляв декларанта про наявність сумнівів у витратах на навантаження товару. 
Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, із врахуванням того, що завантаження товару на транспортний засіб здійснювалось силами продавця товару у відповідності до вимог терміну FCA правил Інкотермс 2010, та позивач в силу приписів пункту 6 частини десятої статті 58 МК правильно не включив суму даної послуги до митної вартості товару. Крім того, обставини здійснення поставки товару позивачу на умовах FCA у належний спосіб досліджено судами попередніх інстанцій, та встановлено, що відповідні дані відображені в контракті та в митній декларації. Місце навантаження товару збігається із місцем знаходження продавця даного товару, Dissen (Німетчина). Відтак, вказаними діями судів попередніх інстанцій були виконані вимоги Вищого адміністративного суду України, які визначені в ухвалі від 1.11.2016 касаційне провадження №К/9901/38638/15.   
Враховуючи вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій і не спростованими доводами касаційної скарги. 
          Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередньої інстанції не допустили неправильного застосування  норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.
          Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 7.12.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017  - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду