Справа № 346/5936/19 
Провадження № 22-ц/4808/447/20 
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючої                 Пнівчук О.В.
суддів:                Мелінишин Г.П., Томин О.О.
секретаря                Турів О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 13 грудня 2019 року, в складі судді Калинюка О.П., за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 12 лютого 2010 року, за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в :
У лютому 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу за кредитним договором.
12 лютого 2010 року Коломийським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення солідарно із заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11375662000 від 25.07.2008 року в сумі 536 530, 11 грн, сплаченого судового збору в сумі 850 грн та 30 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
11 грудня 2019 року ОСОБА_1 разом із заявою про скасування судового наказу подала до суду заяву про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу. В обґрунтування вимог заяви вказувала, що не погоджується із зазначеним розміром заборгованості, банк завчасно не повідомив її про необхідність дострокового повернення кредитних коштів. Крім того, заявниця вказує про наявність спору щодо кредитного договору. Копії зазначеного судового наказу заявниця не отримувала, про наявність виконавчого провадження, відкритого на його підставі, дізналась з листа управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № С-407/01-28 від 18.10.2019 року, якого отримала на початку листопада 2019 року. 
ОСОБА_1 вказала також, що впродовж 2009-2012 років перебувала з дитиною на лікуванні в Республіці Італія, з 2009 року з відповідачем ОСОБА_2 не проживає, шлюб між ними розірвано, тому останній не повідомляв її про наявність судового наказу.
Просила поновити їй строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати зазначений судовий наказ.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права. 
Апелянт вказала, що ні копію судового наказу від 12 лютого 2010 року №2-н-185, ні постанову про відкриття виконавчого провадження, прийнятої на підставі даного наказу вона не отримувала.
Про наявність судового наказу до 2019 року їй не було відомо, оскільки в період з 2009 року по 2012 рік вона перебувала за межами території України та не отримувала поштову кореспонденцію, яка могла надсилатися Коломийським міськрайонним судом та виконавчою службою про відкриття виконавчого провадження. А в період з 2012 року по 2019 рік жодних повідомлень їй не надходило, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, з яких вбачається, що з 2011 року жодних виконавчих дій до 2019 року не проведено.
Апелянт зазначає, що не згідна з вимогою банку про стягнення коштів за кредитним договором та сумою заборгованості, яка підлягає стягненню, оскільки банк завчасно не повідомив про необхідність дострокового повернення кредитних коштів та не обґрунтував суму боргового зобов`язання. Тому просить скасувати ухвалу суду та судовий наказ про стягнення солідарно із заявниці та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором.
Представник заявниці ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, просив ухвалу суду скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам.
Суд першої інстанції, повертаючи заяву про скасування судового наказу, виходив з того, що в клопотанні про поновлення пропущеного строку на подачу заяви про скасування судового наказу не наведено причин такого пропуску строку з поважних причин. 
З таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Судом встановлено, що за заявою ПАТ «УкрСиббанк», суддею Коломийського міськрайонного суду 12 лютого 2010 року видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №11375662000 від 25 липня 2008 року у розмірі 536 530,11 грн, судового збору в сумі 850 грн та 30 грн витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (а.с.33).
12 лютого 2010 судом за місцем реєстрації боржника направлено копію судового наказу від 12.02.2010 року з додатками.(а.с.35).
Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення копію судового наказу, копію заяви з додатками надіслано на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , та вручено останній 20.02.2010 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 36). 
ОСОБА_2 копію судового наказу з додатками отримав 27.08.2010 року, про що особисто розписався (а.с. 65).
11 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу разом із заявою про поновлення пропущеного строку (а.с.68-70).
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина 1 статті 160 ЦПК України передбачає, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
Порядок розгляду заяви про скасування судового наказу регламентовано ст. 171 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.
Із викладеного вбачається, що нормами процесуального закону передбачено повернення заяви про скасування судового наказу у двох випадках: подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу (ч. 6 ст. 170 ЦПК України) та подання заяви про скасування судового наказу після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 171 ЦПК України).
Статтею 104 ЦПК України в редакції, чинній на час видачі судового наказу, передбачено, що після видачі судового наказу суд невідкладно надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів та роз`яснюється його право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування. 
За змістом цих вимог закону підставою повернення заяви про скасування судового наказу є недотримання боржником процесуального строку на її подання, а початком перебігу цього строку є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Підставами для поновлення строку є поважні причини, які унеможливлювали подання відповідної заяви протягом вищезазначеного у процесуальній нормі строку.
При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі, якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що вона не отримувала копію судового наказу, разом із тим, в матеріалах справи наявна розписка про отримання нею 20.02.2010 року надісланої судом на її адресу копії судового наказу з додатками. 
Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, поштового повідомлення з відміткою про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відміткою про відсутність боржника за адресою його реєстрації, матеріали справи не містять.
Встановивши, що ОСОБА_1 подала заяву про скасування судового наказу поза межами встановленого процесуальним законом строку і мотивованих підстав для поновлення такого строку заявник не навела, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про повернення її заяви, правильно застосувавши положення статті 170, 171 ЦПК України. 
Доводи апеляційної скарги щодо наявності у заявниці поважних причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу, а саме її перебування за кордоном з 2009 по 2012 рік, висновків суду не спростовують з огляду на те, що заявницею до суду першої інстанції не подавалось доказів її відсутності на території України з 2009 року, а лише копії дозволів на проживання в Італії в період з 07.04.2010 року по 12.04.2012 року. Однак, будь яких інших доказів поважності причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу заявницею до суду першої та апеляційної інстанції не надано.
Інші доводи та обставини, на які посилається заявниця у апеляційній скарзі, правильність висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду не встановлено. 
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381 –384, 390 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 13 грудня 2019 року – без зміни.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21 травня 2020 року.

Головуюча                                                        О.В. Пнівчук
Судді:                                                                Г.П. Мелінишин
О.О. Томин