УХВАЛА

31 березня 2020 року 
Київ
справа №240/2902/19
адміністративне провадження №К/9901/5371/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,   Єресько Л.О.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року 
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року
у справі №240/2902/19
за позовом ОСОБА_1 
до Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 », Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 
про визнання протиправними наказів, зобов`язання поновити на посаді та виплатити середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
26 лютого 2020 року зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України(надалі – КАС України).
Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 330 КАС України, в частині необхідності зазначення підстав касаційного оскарження, скаржнику надано десятиденний строк для усунення недолік шляхом приведення тексту касаційної скарги у відповідність статті 330 КАС України.
На виконання ухвали про залишення без руху скаржником надіслано уточнену касаційну скаргу. Проаналізувавши матеріали касаційної скарги суд касаційної інстанції встановив наступне.
ОСОБА_1 (надалі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 » (надалі – відповідач1), Військової частини НОМЕР_1 (надалі – відповідач 2), військової частини НОМЕР_2 (надалі - відповідач 3),         в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 12 липня 2019 року просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 08 лютого 2019 року №25 про його звільнення з військової служби у запас відповідно до пункту "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем);
- зобов`язати командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " поновити позивача на військовій службі на посаді заступника командира батальйону з озброєння - начальником технічної частини 16 окремого мотопіхотного батальйону (військова частина НОМЕР_1 ) 58 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та виплатити середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року за клопотанням позивача об`єднано в одне провадження адміністративну справу №240/9413/19 за позовом ОСОБА_1 , до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними з адміністративною справою № 240/2902/19.
У позовній заяві по справі №240/9413/19 ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 від 23 вересня 2017 року №86 (по стройовій частині) в частині: "Відповідно до пункту 8 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" продовжити строк військової служби за контрактом до видання указу "Про демобілізацію" з наданням часу для оформлення документів та прийняття рішення щодо укладення нового контракту майору ОСОБА_1 , заступнику командира з озброєння - начальнику технічної частини з 23 вересня 2017 року".
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року, апеляційну скаргу задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 18 червня 2019 року №57- Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року скасовано в частині визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 від 23.09.2017 №86 (по стройовій частині) в частині: "Відповідно до пункту 8 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" продовжити строк військової служби за контрактом до видання указу "Про демобілізацію" з наданням часу для оформлення документів та прийняття рішення щодо укладення нового контракту майору ОСОБА_1 , заступнику командира з озброєння - начальнику технічної частини з 23 вересня 2017 року", а провадження у цій частині закрито, у решті рішення суду першої залишено без змін. 
Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції позивач звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судомами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Пункт 8 частини другої            статті 129 Конституції України         серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає            стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VII " Про судоустрій і статус суддів ".
Відповідно до частини першої            статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України         (надалі -            КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої            статті 328 КАС України         передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього            Кодексу         позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої            статті 12 КАС України         для цілей цього            Кодексу         справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні            Закону України «Про запобігання корупції»         займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є визнанням протиправним та скасування наказ про звільнення та поновлення позивача на роботі.
Скаржник займав посаду заступника командира батальйону з озброєння - начальником технічної частини 16 окремого мотопіхотного батальйону (військова частина НОМЕР_1 ) 58 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та мав спеціальне звання майор. Посада публічної служби позивач не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до            статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року у справі №240/2902/19 за позовом ОСОБА_1  до Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 », Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними наказів, зобов`язання поновити на посаді та виплатити середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
...........................
...........................
...........................
О.В. Калашнікова
М.В. Білак
Л.О. Єресько,
Судді Верховного Суду