Ухвала
04 червня 2020 року
м. Київ
справа № 487/10132/14-ц
провадження № 61-8424ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2017 року 
та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 травня 2020 року 
у справі за позовом Миколаївського міжрайонного прокурора з нагляду 
за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави 
до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2014 року Миколаївський міжрайонний прокурор з нагляду 
за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся до суду 
з позовом до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якому, уточнивши позовні вимоги, просив: визнати незаконними та скасувати пункти 43, 43.1 рішення Миколаївської міської ради № 36/61 від 04 вересня 2009 року, якими затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 834 кв. м за рахунок земель товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївбудпроект» (далі - ТОВ «Миколаївбудпроект») 
з віднесенням її до земель житлової забудови, для будівництва 
та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯИ № 140144 
від 27 листопада 2009 року, кадастровий номер 4810136300:12:001:0012, виданий ОСОБА_2 та зареєстрований за № 010949702036 
від 29 жовтня 2009 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, та повернути територіальній громаді м. Миколаєва вказану земельну ділянку шляхом витребування її у ОСОБА_1 .
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 
2017 року позов задоволено. 
Визнано незаконними та скасовано пункти 43, 43.1 рішення Миколаївської міської ради № 36/61 від 04 вересня 2009 року, якими затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 834 кв. м за рахунок земель ТОВ «Миколаївбудпроект» 
з віднесенням її до земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним державний акт на право власності на землю серії 
ЯИ № 140144 від 27 листопада 2009 року з кадастровим номером 4810136300 :12:001:0012, виданий ОСОБА_2 та зареєстрований 
за № 010949702036 від 29 жовтня 2009 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. 
Витребувано у ОСОБА_1 земельну ділянку площею 834 кв. м, кадастровий номер 4810136300:12:001:0012 по 
АДРЕСА_1 та зобов`язано його повернути земельну ділянку 
у комунальну власність територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.
Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва 
від 16 червня 2017 року вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 травня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задоволено частково.
Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 
2017 року змінено.
Викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 
834 кв. м, кадастровий номер 4810136300:12:001:0012 по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
28 травня 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2017 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 травня 2020 року і ухвалити нове рішення 
про відмову у задоволенні позову прокурора.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судами норм матеріального 
і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права 
без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), посилається також на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду 
та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2017 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 травня 2020 року подана у передбачений 
статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 20 травня 2020 року у частині повернення земельної ділянки до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду 
або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення, 
суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи 
чи обов`язки.
Враховуючи доводи касаційної скарги, а також те, що постановою суду апеляційної інстанції вирішено спір щодо земельної ділянки та зобов`язано ОСОБА_1 її повернути, з метою забезпечення балансу прав 
та інтересів сторін під час здійснення касаційного провадження, заявлене клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Миколаївського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів 
у природоохоронній сфері в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2017 року 
та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 травня 2020 року. 
Витребувати з Заводського районного суду м. Миколаєва вищезазначену цивільну справу (№ 487/10132/14-ц).
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судового рішення задовольнити.
Зупинити виконання постанови Миколаївського апеляційного суду 
від 20 травня 2020 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку до закінчення перегляду вказаного судового рішення 
в касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 23 червня 2020 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович