УХВАЛА

24 березня 2020 року 
м. Київ
справа №160/4957/19
адміністративне провадження №К/9901/6895/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Саприкіної   І.   В., 
суддів Єзерова   А.   А., Шарапи   В.   М.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10   лютого 2020   року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа – Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:          
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі – Міноборони), третя особа – Військова частина НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 49 рішення Міноборони, оформлене протоколом засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 29   березня 2019   року №   40, про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності з 28 січня 2019 року внаслідок отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Міноборони призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із первинним встановленням йому третьої групи інвалідності з 28  січня 2019 року внаслідок отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини. в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому встановлено третю групу інвалідності.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 10   вересня 2019  року позов задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасував пункт 8 рішення Міноборони, оформлене протоколом засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 29 березня 2019 року №   40, про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності з 28  січня 2019 року внаслідок отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.
Зобов`язав Міноборони призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із первинним встановленням йому третьої групи інвалідності з 28  січня 2019 року внаслідок отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини. в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому встановлено третю групу інвалідності.
У задоволені іншої частини позовних вимог відмовив.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Міноборони оскаржило його в апеляційному порядку.
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10   лютого 2020   року відмовив у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
11 березня 2020 року від Міноборони до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, надійшла касаційна скарга відповідно до ст. 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі — КАС України).
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам ст.   330 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.   4 ст.   330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Усупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року №   3674-VI «Про судовий збір» (далі – Закон №   3674-VI), копії касаційної скарги.
За змістом підп.   5 п.   3 ч.   2 ст.   4 Закону №   3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України від 14   листопада 2019   року №   294-IХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що станом на 01   січня 2020   року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 тис. 102 грн.
З огляду на зазначене, за подання до суду цієї касаційної скарги розмір судового збору складає 2 тис. 102 грн.
Разом з цим, у своїй касаційній скарзі Міноборони зазначило про його обмежене бюджетне фінансування, що, на думку скаржника, є достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Втім, посилання відповідача на відсутність фінансування для здійснення оплати судового збору в установлені строки не є підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від його сплати.
Крім того, суд наголошує на тому, що ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 133 КАС України   передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, або відстрочення/ розстрочення їх сплати виключно для фізичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст.   330 цього Кодексу, застосовуються положення ст.   169 КАС України.
Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги Міноборони необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 тис. 102   грн за такими реквізитами: отримувач коштів – УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 38004897, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету – 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.   1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Ураховуючи викладене та керуючись ст.   169, 330, 332 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10   лютого 2020   року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа – Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії – залишити без руху.
Надати Міністерству оборони України строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                І.   В.   Саприкіна
Судді                                                                                                    А.   А.   Єзеров
                                                                                                    В.   М.   Шарапа