ПОСТАНОВА
Іменем України

21 травня 2020 року 
Київ
справа №487/4240/16-а
адміністративне провадження №К/9901/34635/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,-
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - управління ДАБІ) на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 28  жовтня 2016 року (прийняту судом у складі судді Темнікової А.О.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року (постановлену у складі: головуючого судді Яковлєва О.В., суддів: Бойка А.В., Танасогло Т.М.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Денежка Юрія Леонідовича, третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача - управління ДАБІ, про визнання протиправним та скасування рішення,  -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та  скасувати постанову у справі  про адміністративне правопорушення № 185 від 12 серпня 2016 року.
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Заводський районний суд міста Миколаєва постановою від 28 жовтня 2016 року позов задовольнив.
Постанову  головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Денежка Юрія Леонідовича №185 від 12 серпня 2016 року  про визнання  ОСОБА_1   винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5950 гривень - скасував.
Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і апеляційний суд, зазначив, що контролюючий орган розглянув справу про адміністративне правопорушення без жодного доказу належного сповіщення позивача про час і місце її розгляду, станом на 12 серпня 2016 року.
Тому, колегія судів вважає, що контролюючим органом порушено порядок здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення, а як наслідок погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
24 квітня 2017 року управління ДАБІ звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення, постановлені у цій справі, скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
У скарзі зазначає, що норми КУпАП не містять вимоги щодо обов`язковості складання протоколу у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У протоколі від 01 серпня 2016 року, який надісланий позивачу рекомендованим листом з повідомленням 01 серпня 2016 року позивачу письмово за 11 календарних днів повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується реєстром відправленої кореспонденції.
При проведенні перевірки був присутній позивач. Акт перевірки, припис, протокол були надіслані позивачу рекомендованим листом.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 квітня 2017 року відкрив касаційне провадження.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017  року №  2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ). З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гімон  М.М., судді: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року №  751/0/78-18 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2016 року, складеного відносно ОСОБА_1 , за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва мансарди над житловим будинком ( літера Б ) по АДРЕСА_2 , виявлено порушенням вимог ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 7, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», а саме, встановлено факт проведення будівельних робіт з будівництва мансарди над житловим будинком без відповідних документів, що надають право виконувати такі роботи та без затвердженої проектної документації.
На підставі зазначеного протоколу постановою головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Денежка Юрія Леонідовича у справі про адміністративне правопорушення № 185 від 12 серпня 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 5950 грн.
Не погоджуючись з цією постановою, позивач звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України від 17 лютого 2011  року №  3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №  3038-VІ), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону №  3038-VІ право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Згідно з ч. 5 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятдесяти до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 24421 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. Крім того, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати особи, уповноважені на проведення перевірок під час здійснення ними архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 961 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 18842)
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно  з п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з`ясовує чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Предметом спору у даній справі є перевірка правомірності оскаржуваної постанови головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Денежка Юрія Леонідовича у справі про адміністративне правопорушення № 185 від 12 серпня 2016  року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 5950 грн.
Судами встановлено, що контролюючим органом 01 серпня 2016 року проведено позапланову перевірку об`єкта будівництва позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
За наслідком проведеної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01 серпня 2016 року, протокол про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2016 року та припис від 01 серпня 2016 року.
Вказані документи складені за відсутності позивача та направленні останньому рекомендованою поштовою кореспонденцією 01 серпня 2016 року.
Так, відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
При цьому, на порушення вищевказаних вимог копія протоколу про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2016 року позивачу під розписку не вручалась.
Понад те, суди встановили, що станом на день прийняття оскаржуваної постанови позивач взагалі не отримував та не знав про існування акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2016 року.
При цьому, під час відсутності особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, останню може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду  справи і якщо  від неї не надійшло  клопотання про відкладення  розгляду  справи.  
У свою чергу, контролюючий орган розглянув справу про адміністративне правопорушення без жодного доказу належного сповіщення позивача про час і місце її розгляду, станом на 12 серпня 2016 року.
Водночас суд критично оцінив лист контролюючого органу від 12 вересня 2016 року, що адресований Заводському відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, та в якому зазначається про ухилення позивача від отримання кореспонденції контролюючого органу, а також наявне прохання про вручення позивачу акта перевірки, припису та протоколу, так як такий лист направлений через місяць після прийняття оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій, встановивши порушення процедури розгляду контролюючим органом справи про адміністративні правопорушення, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування постанови у справі  про адміністративне правопорушення № 185 від 12  серпня 2016 року.
В аспекті наведеного слід також зазначити, що відповідно до статті 341  Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній до 08  лютого 2020 року, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
З огляду на викладене, керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15   січня 2020 року №  460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341- 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
постановив:
Касаційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інстанції у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 28 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року -   без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                              Л.В. Тацій
Судді          :                                                                              С.Г. Стеценко   
                                                                                                   Т.Г. Стрелець