ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2020 р.                                                                    Справа №909/126/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді                                                  Кравчук Н.М.
суддів                                                                                Мирутенко О.Л.
                                                                                          Плотніцький Б.Д.
секретар судового засідання Кобзар О.В.
розглянувши           апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс» (надалі ТзОВ ФК «Інвестфінанс») б/н від 11.03.2020 (вх №   ЗАГС 01-05/969/20 від 11.03.2020)
                                        та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» (надалі ТзОВ «Тропік») б/н від 03.03.2020 (вх №   ЗАГС 01-05/1139/20 від 23.03.2020)
на ухвалу                     Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 (суддя Скапровська І.М.) 
у справі                    № 909/126/20
за заявою                    Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСТРАР" (надалі ТзОВ «ЕКСТРАР»), м. Київ
про забезпечення позову до його подання
особа, яка може набути статус відповідача: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович, м. Київ

за участю учасників справи:
від ТзОВ ФК «Інвестфінанс» - не з`явився
від ТзОВ «Тропік»: Шимін О.П. - адвокат (ордер ВС №   1018453 від 06.03.2020)
від заявника: Русин Ю.Ю. - адвокат (ордер КС №   974991 від 05.06.2020, свідоцтво №   608 від 18.05.2007)
від приватного виконавця: не з`явився

ВСТАНОВИВ:
18.02.2020 до подання позовної заяви про виключення майна з опису і про зняття з нього арешту, ТзОВ "ЕКСТРАР" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд: 
- заборони відповідачу приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павлюку Назару Васильовичу, посвідчення №0092 від 11.07.2017 вчиняти певні дії, а саме: виставляти на реалізацію арештоване майно, яке належить на праві власності ТзОВ "ЕКСТРАР" на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2019 №787, приміщення магазину А, загальною площею 1327,2 кв. м, розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тролейбусна, буд. 1 та на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2019 №792, приміщення магазину Фаворит, площею 488,7 кв.м, розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, буд. 9, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Тимошенко Людмилою Анатолівною, в тому числі шляхом виставлення на продаж на аукціон, торги, тендер, електронні торги на сайті державного підприємства "СЕТАМ" SETAM чи інші публічні конкурсні процедури;
- заборони іншим особам, а саме: ТзОВ "Пакко Холдинг", код ЄДРПОУ 34928470, АТ "Альфа-банк", код ЄДРПОУ 23494714 та ТзОВ "Тропік", код ЄДРПОУ 20831737 вчиняти дії щодо предмета спору - майна, яке належить на праві власності ТзОВ "ЕКСТРАР" на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2019 №787, приміщення магазину А, загальною площею 1327,2 кв. м, розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тролейбусна, буд. 1 та на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2019 №792, приміщення магазину Фаворит, площею 488,7 кв.м, розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, буд. 9, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Тимошенко Людмилою Анатолівною або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
- зупинити стягнення нерухомого майна, яке належить на праві власності ТзОВ "ЕКСТРАР" на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2019 №787, приміщення магазину А, загальною площею 1327,2 кв. м., розташоване за адресою: м . Івано-Франківськ, вул. Тролейбусна, буд. 1 та на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2019 №792, приміщення магазину Фаворит, площею 488,7 кв.м, розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, буд. 9, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Тимошенко Людмилою Анатолівною, на підставі виконавчого документа - наказу №903/257/19-1 від 10.10.2019, виданого Господарським судом Волинської області в межах виконавчого провадження №60331229 (зведене виконавче провадження); на підставі виконавчого документа - наказу №903/257/19-2 від 10.10.2019, виданого Господарським судом Волинської області в межах виконавчого провадження №60331229 (зведене виконавче провадження); на підставі виконавчого документа - наказу №903/257/19-3 від 10.10.2019, виданого Господарським судом Волинської області в межах виконавчого провадження №60331229 (зведене виконавче провадження); на підставі виконавчого документа - наказу №903/346/19-1 від 11.11.2019, виданого Господарським судом Волинської області в межах виконавчого провадження №60331229 (зведене виконавче провадження), яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем, посвідчення №0092 від 11.07.2017 (а.с. 1-8).
В обґрунтування вказаної заяви, ТзОВ "ЕКСТРАР" покликається на те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду за позовом ТзОВ "ЕКСТРАР" про виключення майна про виключення якого з опису і про зняття з нього арешту, має намір звернутись до суду, та позбавить позивача права на ефективний захист порушених прав та інтересів, зокрема, зумовить позбавлення права на майно, яке належить йому на праві власності на підставі договорів купівлі - продажу від 16.09.2019 №787 та від 16.09.2019 №792, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Тимошенко Людмилою Анатолівною та підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2019 №181205241 та №181205404. Також вказує на те, що всупереч зазначеним обставинам, приватним виконавцем дане майно описане та включене до переліку майна, на яке накладено арешт в межах виконавчого провадження №60331229.
Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 у справі №   909/126/20 заяву ТзОВ "ЕКСТРАР" про забезпечення позову до його пред`явлення - задоволено частково. Заборонено приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павлюку Назару Васильовичу, посвідчення №0092 від 11.07.2017 та іншим особам реалізовувати, вчиняти інші дії, зокрема, дії спрямовані на реалізацію, або виконувати інші зобов`язання щодо нерухомого майна, площею 1327,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тролейбусна, буд. 1 , реєстраційний номер 246382226101 та нерухомого майна, площею 488,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, буд. 9 , реєстраційний номер 24613252610. В решті відмовлено (а.с. 74-76).
Виносячи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що заява ТзОВ "ЕКСТРАР" про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині заборони вчиняти приватному виконавцю та іншим особам дії стосовно майна про виключення з акту опису якого та зняття з нього арешту, оскільки товариство позивача має намір звернутися до суду. В частині вимоги заявника зупинити стягнення нерухомого майна на підставі виконавчих документів (наказів господарського суду), суд дійшов висновку про відмову, оскільки задоволення заяви в частині заборони вчиняти будь - які дії стосовно майна включає в себе і дії приватного виконавця по стягненню нерухомого майна.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТзОВ ФК «Інвестфінанс» оскаржило її в апеляційному порядку. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт - ТзОВ ФК «Інвестфінанс» зазначає, що він не брав участі у справі №909/126/20, проте вважає, що об`єктивне вирішення даної справи безпосередньо впливає на його права та інтереси, оскільки 16.09.2019 ТзОВ ФК «Інвестфінанс» здійснило продаж на користь ТзОВ «ЕКСТРАР» на підставі договору купівлі-продажу №787 приміщення магазину А, загальною площею 1327,2 кв. м, розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тролейбусна, буд. 1 та на підставі договору купівлі-продажу №792, приміщення магазину Фаворит, площею 488,7 кв.м, розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, буд. 9. На думку скаржника, судом першої інстанції під час розгляду заяви про забезпечення позову не було в повній мірі вжито заходи щодо забезпечення, які б належним чином, в разі задоволення позовних вимог, забезпечили реальне виконання рішення суду. В даному випадку невжиття заходів забезпечення позову в тому обсязі, про який просив позивач (заявник), призведе до негативних наслідків, утруднить виконання судового рішення у даній справі (у випадку його прийняття на користь позивача), позбавить позивача (заявника) справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач (заявник) не зможе їх захистити в межах даного судового провадження без нових звернень до суду. В зв`язку з наведеним просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу місцевого господарського суду від 20.02.2020, прийняти нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ТзОВ «Тропік» також оскаржило її в апеляційному порядку. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт - ТзОВ «Тропік» зазначає, що він не брав участі у справі №909/126/20, проте вважає, що об`єктивне вирішення даної справи безпосередньо впливає на його права та інтереси, оскільки він є стягувачем у зведеному виконавчому провадженні №   61162372 про стягнення заборгованості з ТзОВ «Пакко Холдинг», яке перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В., в рамках якого на нерухоме майно (яке є предметом розгляду заяви про забезпечення позову у справі №   909/126/20) накладено арешт та проведено його опис. На думку скаржника, судом першої інстанції під час розгляду заяви про забезпечення позову безпідставно вжито заходи щодо забезпечення. Як на підставу скасування ухвали суду від 20.02.2020 апелянт покликається на те, що суд не пересвідчився, що між сторонами дійсно існує спір. А також не враховано той факт, що звернення з позовом про виключення майна з опису та зняття з нього арешту не забезпечить поновлення прав позивача, так як станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали ТзОВ «ЕКСТРАР» не є власником спірного майна. В зв`язку з наведеним просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу місцевого господарського суду від 20.02.2020, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. 
ТзОВ ФК «Інвестфінанс» явку уповноваженого представника в судові засідання жодного разу не забезпечило, хоча належним чином було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву на апеляційну скаргу ТзОВ «Тропік» не подало.
Представник ТзОВ «Тропік» в судовому засідання 09.06.2020 доводи своєї апеляційної скарги підтримав повністю. Проти доводів апеляційної скарги, поданої ТзОВ ФК «Інвестфінанс», заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№   01-04/2009/20 від 01.04.2020). Зокрема, товариство просить суд закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ «Інвестфінанс», оскільки останній не є учасником справи, а оскаржуваною ухвалою суду не вирішувалося питання про її права, обов`язки чи інтереси. Окрім того, звертає увагу на те, що апеляційна скарга фактично подана з метою захисту права іншої особи (ТзОВ «ЕКСТРАР»), яка в свою чергу її не оскаржує.
Представник заявника ТзОВ "ЕКСТРАР" в судовому засіданні 09.06.2020 проти доводів апеляційної скарги ТзОВ «Тропік» заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№   01-04/2367/20 від 27.04.2020), ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, відтак просить суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Заявник відзиву на апеляційну скаргу ТзОВ ФК «Інвестфінанс» не подав, в судовому засіданні представник зазначив, що залишає її вирішення на розсуд суду.
Приватний виконавець відзиву на апеляційні скарги не подав, явку уповноваженого представника в судові засідання жодного разу не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
Вивчивши апеляційну скаргу ТзОВ «Тропік», здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що така до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Предметом судового розгляду у цій справі є питання наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову за заявою ТзОВ "ЕКСТРАР" до подання позовної заяви.
За змістом ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.
Тобто, забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямований саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду, та має бути скасований господарським судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні відпала з певних причин.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у ст.14 ГПК України та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що ТзОВ «ЕКСТРАР» є власником приміщення магазину А, загальною площею 1327,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м . Івано -Франківськ, вул . Тролейбусна, буд. 1 та приміщення магазину Фаворит, площею 488,7 кв.м, яке розташоване за адресою: м . Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, буд. 9. Дане нерухоме майно було придбане ним на підставі договорів купівлі-продажу №   787 і №   792 від 16.09.2019, які станом на момент подання заяви є чинними, в судовому порядку недійсними не визнавалися. Однак, вважає, що в межах виконавчого провадження №   60331229 (зведене виконавче провадження №61162373) відбулись протиправні дії приватного виконавця Павлюк Н.В., які виразилися у проведені виконавчих дій, направлених на примусове стягнення з боржника ТзОВ «Пакко холдинг» на користь ТзОВ «Тропік» зазначеного вище нерухомого майна, яке належить ТзОВ «ЕКСТРАР». Відтак, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому призвести до продажу майна на електронних торгах та зумовить примусове позбавлення права власності позивача.
Судом встановлено, що у цій справі предметом майбутнього позову заявник визначав вимоги щодо оскарження правомірності включення зазначеного майна до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, оскільки вказує, що майно, на яке накладено арешт, належить позивачу, який є законним власником цього майна.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Оскільки, ТзОВ "ЕКСТРАР" має намір звернутись з позовом про виключення майна з опису і про зняття з нього арешту, тобто з немайновою позовною вимогою, судове рішення, у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то відповідно суд повинен дослідити таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому, в такому немайновому спорі слід дослідити, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе іх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. 
За правилами п.2, п.4 та п.5 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Діючи в межах визначеної законом компетенції, оцінивши доводи заявника та надані ним докази у їх підтвердження, суд дійшов висновку, що заявлені заявником заходи забезпечення позову є обґрунтованими, розумними, адекватними, співмірними, пов`язаними з предметом спору, спроможними забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та такими, що сприятимуть уникненню можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника та інших осіб. За висновком суду, у разі невжиття заявлених заходів забезпечення позову, існує обґрунтована імовірність утруднення виконання рішення господарського суду у справі, оскільки не виключена можливість подальшої реалізації спірного нерухомого майна.
Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви ТзОВ "ЕКСТРАР" про забезпечення позову в частині заборони вчиняти приватному виконавцю та іншим особам дії стосовно майна про виключення з акту опису якого та зняття з нього арешту, оскільки товариство (позивач), має намір звернутися до суду. В частині вимоги заявника зупинити стягнення нерухомого майна, на підставі виконавчих документів (наказів господарського суду) суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок місцевого господарського суду про відмову, оскільки задоволення заяви в частині заборони вчиняти будь - які дії стосовно майна включає в себе і дії приватного виконавця по стягненню нерухомого майна.
Зазначені висновки суду скаржник (ТзОВ «Тропік») не спростував. Аргументи товариства з посиланням на те, що станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали ТзОВ «ЕКСТРАР» не є власником спірних приміщень, оскільки ці об`єкти, зареєстровані за ТзОВ «Пакко Холдинг», яке є боржником у зведеному виконавчому провадженні №   61162373, є необґрунтованими та не можуть бути предметом дослідження в межах вирішення питання про забезпечення позову. Отже, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильне застосування судом норм права як необхідної передумови для скасування судового рішення, що оскаржується.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.
Щодо поданої апеляційної скарги ТзОВ ФК «Інвестфінанс», то колегія суддів вважає, що апеляційне провадження слід закрити, виходячи з такого.
Частиною 8 ст. 140 ГПК України передбачено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Приписами ч.2 ст.254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Отже, наведеною нормою визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на оскарження судового рішення, а саме: учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. 
В даному випадку, колегія суддів звертає увагу на те, що на відміну від оскарження судового рішення сторонами у справі, не залучена до участі у справі особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку ст. 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо зазначено про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.
Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Судове рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може бути взято до уваги.
Отже, першочергово необхідно з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права, обов`язки та інтереси скаржника ТзОВ ФК «Інвестфінанс», а у випадку встановлення, що права апелянта оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції від 20.02.2020 про вжиття передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову за заявою ТзОВ «ЕКСТРАР» поданої до пред`явлення позову.
Слід зазначити, що норми чинного законодавства не встановлюють обов`язку заявника визначати процесуальний статус учасників справи майбутнього позову.
Перелік та процесуальний статус осіб, які визначені в заяві про забезпечення позову, поданої до позовної заяви, може відрізнятись від учасників справи, визначених в позові, оскільки зазначення таких учасників з відповідним процесуальним статусом в заяві про забезпечення позову не має наслідком безумовного набуття ними відповідного процесуального статусу та відсутність можливості його зміни в подальшому при зверненні до суду з позовом.
Натомість зі змісту 144 ГПК України вбачається, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Як вбачається з резолютивної частини ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 у справі №   909/126/20, судом заборонено приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павлюку Назару Васильовичу, та іншим особам реалізовувати, вчиняти інші дії, зокрема, дії спрямовані на реалізацію, або виконувати інші зобов`язання щодо спірного нерухомого майна. Стягувачем було визначено ТзОВ «ЕКСТРАР», а приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича - боржником. (а.с. 74-76).
В даному випадку, судом здійснювалась оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову. 
З аналізу вказаної ухвали, а також заяви ТзОВ «ЕКСТРАР» про забезпечення позову, не вбачається наявності зв`язку між конкретним заходом по забезпеченню позову та порушенням, у зв`язку із вжиттям такого заходу, прав та охоронюваних законом інтересів ТзОВ ФК «Інвестфінанс».
В апеляційній скарзі скаржником не наведено конкретних доводів в обґрунтування порушення прав та інтересів ТзОВ ФК «Інвестфінанс» в зв`язку із вжитими судом заходами забезпечення позову. Як стверджує апелянт, спірне нерухоме майно було відчужено ТзОВ ФК «Інвестфінанс» на підставі договорів купівлі-продажу №   787 та №   792 від 16.09.2019 покупцеві ТзОВ «ЕКСТРАР». Тобто, на момент звернення заявника із заявою про забезпечення позову (18.02.2020) та дату її розгляду судом першої інстанції, апелянт не був власником майна, на яке було накладено арешт в межах виконавчого провадження ВП №60331229. Отже, зазначені вище обмеження не поширюються та не стосуються скаржника.
Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 у справі №909/126/20 не містять жодних суджень чи висновків суду саме про права та обов`язки скаржника - ТзОВ ФК «Інвестфінанс». 
Таким чином, скаржником при зверненні з апеляційною скаргою, не було доведено, що суд ухвалив судове рішення про його права, інтереси та (або) обов`язки. 
В своїй апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що невжиття заходів забезпечення позову в тому обсязі, про який просив позивач (заявник), призведе до негативних наслідків, утруднить виконання судового рішення у даній справі (у випадку його прийняття на користь позивача) та позбавить позивача (заявника) справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач (заявник) не зможе їх захистити в межах даного судового провадження без нових звернень до суду. 
Разом з тим слід зазначити, що норми чинного процесуального законодавства не передбачають права особи одночасно звертатися із заявою як у власних інтересах, так і в інтересах іншої юридичної особи. Цей висновок випливає із відносності процесуальних відносин та завдання господарського судочинства, метою якого є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб чи держави. Ця мета реалізуються через право на звернення до господарського суду у власних інтересах, або в інтересах інших осіб, якщо таке право надано законом.
В даному випадку колегія суддів звертає увагу на те, що фактично ТзОВ ФК «Інвестфінанс» подало апеляційну скаргу з метою захисту інтересів іншої юридичної особи (ТзОВ «ЕКСТРАР»), яка в свою чергу її не оскаржує, натомість доказів представництва інтересів такої особи суду не представлено.
Згідно п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження у даній справі за апеляційною скаргою ТзОВ ФК «Інвестфінанс» поданої на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 у справі №909/126/20, оскільки таким судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки вказаного товариства не вирішувалися.
Керуючись, ст.ст. 255, 264, 269, 271, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ :
1.          Закрити апеляційне провадження по перегляду апеляційної скарги ТзОВ ФК «Інвестфінанс» б/н від 11.03.2020 (вх. № ЗАГС 01-05/969/20 від 11.03.2020) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 у справі №   909/126/20.
2.          В задоволені апеляційної скарги ТзОВ «Тропік» (вх №   ЗАГС 01-05/1139/20 від 23.03.2020) відмовити.
3.          Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 у справі №   909/126/20 залишити без змін. 
4.          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг залишити за скаржниками. 
5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та з урахуванням положень ст. 287 ГПК України може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.
6.          Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя                                                            Н.М. Кравчук 
судді                                                                                           О.Л. Мирутенко 
                                                                                                    Б.Д. Плотніцький