ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року	Львів	Справа № 460/175/20 пров. № А/857/3961/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                               Большакової О.О.,
суддів                                                   Качмара В.Я., Старунського Д.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року про повернення позовної заяви (суддя першої інстанції Махаринець Д.Є. , м. Рівне),

В С Т А Н О В И В :

14 січня 2020 року Харківський національний університет внутрішніх справ в особі представника Бондаренко Н.В. звернувся до ОСОБА_1 з позовом про стягнення витрат в сумі 57941 гривню 61 копійку, що пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. 
Разом з позовною заявою було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження як малозначної (а.с. 17). 
Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку, зокрема, із завіренням копії довіреності самою Бондаренко Н.В. та несплатою судового збору в належному розмірі. 
7 лютого 2020 року позивач подав заяву на усунення недоліків й надіслав, зокрема, завірену уповноваженою особою копію довіреності.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року позовна заява була повернута позивачеві.
Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення позовної заяви, Харківський національний університет внутрішніх справ подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апелянт зазначив про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки позовна заява підписана представником юридичної особи, який діяв на підставі довіреності.
Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 14 січня 2020 року до Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Харківського національного  університету внутрішніх справ.
В позові у якості представника позивача зазначена Бондаренко Н.В .
Сама позовна заява підписана Бондаренко Н.В., як представником позивача за довіреністю № 7/37 від 3 травня 2019 року, копія якої була додана до позову, про що зазначено у переліку додатків.
Також на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху до суду було надано засвідчену належним чином копію вказаної довіреності. 
Відповідно до довіреності № 7/37 від 3 травня 2019 року (а.с. 32) Харківський національний університет внутрішніх справ уповноважив Бондаренко Н.М. представляти інтереси в судах адміністративної юрисдикції, першої, апеляційної та касаційної інстанцій по спорах, що виникають з адміністративних правовідносин, а також в органах державної виконавчої служби. Для виконання цієї довіреності Бондаренко Н.М. надані такі повноваження: вчиняти від імені Університету всі процесуальні дії, користуватися всіма правами і виконувати всі обов`язки, які надані, зокрема, адміністративно-процесуальним законодавством, сторонам у судовому процесі, у тому числі підписувати та подавати позовні заяви.
Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові підстави для застосування приписів п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки позовна заява подана та підписана представником позивача за довіреністю, за відсутності відомостей щодо наявності у представника статусу адвоката.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування норм процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 131-2 Основного Закону, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Незалежність адвокатури гарантується.
Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Частиною 3 статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
За приписами ч.ч. 1 та 3 ст. 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:
1) довіреністю фізичної або юридичної особи;
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Таким чином, представництво юридичної особи може відбуватись у двох напрямках, а саме:
- шляхом самопредставництва, через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту);
- через представника.
При цьому, представником юридичної особи може бути як адвокат, так і фізична особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Але норми КАС України, які не суперечать ч. 5 ст. 131-2 основного Закону, чітко встановлюють випадок коли фізична особа може бути представником юридичної особи за довіреністю виданої від імені юридичної особи за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Таким випадком є малозначність справи.
Пунктом 20 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ці ж категорії справ зазначено і в ч. 4 ст. 12 КАС України, згідно з якою вони розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.
Повертаючи адміністративний позов позивачеві, суд першої інстанції не перевірив чи є справа малозначною, в якій юридичну особу може представляти фізична особа (не адвокат) за довіреністю виданою юридичною особою за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Апеляційний суд зазначає, що характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників у справі, яка переглядається апеляційним судом, не вимагають проведення судом першої інстанції підготовчого провадження, а тому зазначена справа є справою незначної складності, тобто малозначною.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі №640/22160/19.
Отже, суд першої інстанції не врахував зазначених особливостей представництва у малозначних справах, у зв`язку з чим дійшов неправильних висновків про наявність підстав для повернення позовної заяви.
При цьому, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.
Суд першої інстанції, при вирішенні питання про відкриття провадження не дав оцінки цьому клопотанню і не зазначив про наявність перешкод для розгляду справи в порядку спрощеного провадження як малозначної.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить посилань на встановлення факту відсутності у Бондаренко Н.М. адміністративної процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 43 КАС України).
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення позову, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню, з передачею справи на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ задовольнитию
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року про повернення позовної заяви скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Д. М. Старунський