ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                    
20 травня 2020 року
м. Київ 
Справа № 9901/383/19
Провадження № 11-103заі20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Гриціва М. І., 
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В.,  Власова Ю. Л., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2020 року (судді Яковенко М. М., Бевзенко В. М., Данилевич Н. А., Шевцова Н. В., Шишов О. О.) в адміністративній справі № 9901/383/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ( як правонаступника Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів) (далі - КДКП; Комісія відповідно) про визнання протиправним та скасування рішення і
ВСТАНОВИЛА:
1. 18 липня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду як суду першої інстанції позов до КДКП з вимогами визнати протиправним та скасувати її рішення від 12 червня 2019 року № 178дп-19 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 » (далі - Спірне рішення). Цим рішенням її визнано винною у порушенні правил внутрішнього службового розпорядку на підставі положень пункту 7 частини першої статті 43 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII). 
Незгоду з цим рішенням мотивує тим, що воно прийняте з порушенням установленої процедури, є протиправним, необґрунтованим і безпідставним для обрання такого виду дисциплінарного стягнення. 
Зазначала, що поставлений їй за провину дисциплінарний проступок не підтверджується документально чи іншими фактичними даними, отриманими в установленому законодавством порядку. Залишено поза увагою те, що єдиним доказом участі позивачки у заході, який відбувався у робочий час, є її власні пояснення. Не заперечувала, що протягом короткого проміжку часу була відсутня того дня на робочому місці, скільки та у який час це відбувалось не пригадує. 
Звертала увагу, що Комісія не мала необхідних доказів про її відсутність на робочому місці як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно. З огляду на виконання невідкладних завдань, у зв`язку із строками визначеними кримінальним процесуальним законодавством та необхідністю їх виконання, а також на виконання необхідних для виконання функцій, покладених чинним законодавством слідчих і процесуальних дій, прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України (далі - САП), у тому числі начальники відділів, виконують та приймають участь у затриманнях, обшуках, допитах та інших заходах. Зазначені дії постійно виходять за визначені Правилами межі робочого часу та відповідно роблять неможливими виконання обов`язків у межах приміщення САП.
Узагальнює, що оскаржуване рішення КДКП не відповідає визначеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) таким критеріям, як обґрунтованість, безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість, пропорційність.
2. Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду рішенням від 13 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовила.
Цей суд встановив і дослідив фактичні обставини, на підставі яких ґрунтувався висновок Комісії про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, визначив і відтворив норми матеріального і процесуального права, які регулюють спірні відносини і застосування яких зумовило фактичні передумови проступку, поставленого позивачці за провину. З`ясував і перевірив повноваження КДКП на ухвалення оскаржуваного рішення, правомірність установлення нею ознак правопорушення в діях позивачки та дотримання порядку притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Суд також виокремив і відобразив аргументи позивачки на користь заявлених нею вимог, проаналізував їх і підсумував, що позовні вимоги ОСОБА_1 не містять підстав та обґрунтування для визнання рішення КДКП протиправним і таким, що підлягає скасуванню. 
3. ОСОБА_1 не погодилася з рішенням суду й подала апеляційну скаргу.
Вважає, що суд не дослідив усі обставини справи та надав неналежну правову оцінку доказам і аргументам позивачки, що зумовило неправильне вирішення спору. Просить скасувати це рішення і постановити нове про задоволення позову в повному обсязі.
Незаконність судового рішення вбачає в тому, що суд помилково взяв до уваги відеозапис, наданий на огляд Комісії, що містився на електронному носії - компакт-диску, який можливо був технічно спотворений.
Не заперечує короткочасного перебування у робочий час на заході політичної партії «Батьківщина» з метою особистісного розвитку та навчання. За плином часу не пам`ятає точний проміжок часу, протягом якого відвідувала захід, але й підтвердити на відеозаписі час також не може. 
Поза увагою суду залишилися дані табеля обліку робочого часу Генеральної прокуратури України за червень 2018 року, згідно з яким 15 червня 2018 року ОСОБА_1 перебувала на робочому місці, про що є відповідна відмітка. Про свою відсутність на роботі у зв`язку із відвідуванням заходу повідомляла свого безпосереднього керівника - заступника керівника САП ОСОБА_2 . 
Комісією не було надано доказів відсутності на робочому місці без поважних причин як протягом робочого дня, так і протягом більше трьох годин, тому в розумінні положень пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України її дії не можуть вважатися прогулом.
Підсумовує, що Спірне рішення є необґрунтованим, оскільки формулювання підстав для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани містить загальні, неконкретні, оціночні поняття та суб`єктивні судження, які не ґрунтуються на фактичних даних та є лише припущеннями. При обранні виду дисциплінарного стягнення не враховано, що короткотривала відсутність на робочому місці не мала негативних наслідків та не вплинула на ефективність роботи позивачки.
4. Велика Палата Верховного Суду дослідила наведені в апеляційній скарзі доводи, перевірила матеріали справи, переглянула оскаржуване судове рішення і не виявила порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й постановити рішення про задоволення позовних вимог. Цього висновку дійшла з огляду на таке. 
Щодо обставин, на підставі яких Комісія притягнула ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення правил внутрішнього службового розпорядку, а суд першої інстанції дослідив і дав їм свою правову оцінку, то стисло їх можна викласти таким чином.
ОСОБА_1 в органах прокуратури працює з червня 2004 року, а з 18 грудня 2015 року (наказ Генерального прокурора України від 18 грудня 2005 року № 1928-ц) на посаді начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП (далі - прокурор).
27 листопада 2018 року до КДКП надійшла дисциплінарна скарга директора громадської організації «Центр протидії корупції» про вчинення дисциплінарного проступку прокурором ОСОБА_1 з підстав, передбачених пунктом 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII.
29 листопада 2018 року до КДКП також надійшла дисциплінарна скарга заступника Генерального прокурора - керівника САП Холодницького Н. І. про вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 , передбаченого пунктами 5, 6, 7 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII.
Автоматизована система для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження дисциплінарну скаргу від 27 листопада 2018 року та від 29 листопада 2018 року розподілила члену Комісії ОСОБА_3.
Рішеннями члена Комісії ОСОБА_3 від 28 грудня 2018 року за поданими скаргами відкрито дисциплінарні провадження щодо ОСОБА_1 .
Комісія рішенням від 23 січня 2019 року № 18дп-19 дисциплінарні провадження об`єднала в одне провадження № 11/2/4-1950дс-353дп-18.
Цього ж дня Комісія рішенням № 19дп-19 строк проведення перевірки за дисциплінарними скаргами щодо вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку продовжила на один місяць.
25 лютого 2019 року за результатами перевірки член КДКП ОСОБА_3 склав висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 .
Підставами для такого висновку стали обставини про те, що 15 червня 2018 року приблизно о 10 годині 36 хвилин прокурор ОСОБА_1 у виставковому центрі «КиївЕкспоПлаза», що знаходиться за адресою: вул . Салютна, 2-Б, м. Київ, взяла участь у Всеукраїнському форумі «Новий курс України».
ОСОБА_1 мала бейджик (бирку), який був однотипний для інших учасників форуму, на якому знаходився текст «Всеукраїнський форум «Новий курс України», що свідчить про її участь у політичній акції.
Через широке публічне висвітлення засобами масової інформації факту участі у політичному заході, ОСОБА_1 поставила під загрозу авторитет прокуратури в цілому - посіяла сумніви щодо її політичної нейтральності та дискредитувала себе як прокурора.
Названа політична акція відбувалася у робочий день (п`ятниця), протягом робочого часу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушила правила внутрішнього трудового розпорядку.
Комісія прийняла рішення від 12 червня 2019 року № 178дп-1, яким ОСОБА_1 притягнула до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, та наклала дисциплінарне стягнення у виді догани. 
Обираючи вид дисциплінарного стягнення КДКП вказала, що ОСОБА_1 фактом участі у Всеукраїнському форумі «Новий курс України» у робочий час порушила правила внутрішнього трудового розпорядку.
Поряд з тим вирішила, що обставини вчинення ОСОБА_1 дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури (пункт 5 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII), та одноразового грубого порушення правил прокурорської етики (пункт 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII), не знайшли свого підтвердження.
5. До фактичних обставин, що складають основу цього спору, Комісія визначила і застосувала відповідне законодавство, що встановлює організацію внутрішнього службового розпорядку прокурорів Генеральної прокуратури України, режиму та умов роботи, забезпечення раціонального використання робочого часу та нормативно-правових актів, які запроваджують підстави і порядок притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, повноваження Комісії та права прокурора в цьому провадженні, види стягнень, порядок оскарження рішень Комісії.
Зокрема, КДКП послалася на положення частини третьої статті 18 Закону № 1697-VІІ про те, що прокурор не може належати до політичної партії, брати участь у політичних акціях, мітингах, страйках.
Основні принципи, моральні норми та правила прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою, врегульовані Кодексом професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Кодекс професійної етики). 
Згідно із статтею 8 цього Кодексу прокурори зобов`язані при виконанні своїх службових повноважень дотримуватися політичної нейтральності, уникати демонстрації у будь-якому вигляді власних політичних переконань або поглядів, не використовувати свої службові повноваження в інтересах політичних партій чи їх осередків або окремих політиків.
Обмеження щодо участі прокурора у політичній діяльності, передбачені у статті 22 Кодексу професійної етики, згідно з якими прокурор не може належати до політичної партії, брати участь у політичних акціях, мітингах, страйках та залучати до них підпорядкованих працівників, публічно демонструвати свої політичні переконання.
Відповідно до вимог пункту 1 розділу IIПравил внутрішнього службового розпорядку прокурорів Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 30 грудня 2016 року № 419 (далі - Правила), у Генеральній прокуратурі України встановлюється такий внутрішній службовий розпорядок: початок роботи з 9 години - упродовж робочого тижня; перерва на обід з 13 години до 13 години 45 хвилин - упродовж робочого тижня; кінець робочого дня в понеділок, вівторок, середу та четвер - о 18 годині, у п`ятницю - о 16 годині 45 хвилин; вихідні дні - субота і неділя.
За пунктом 7 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за порушення правил внутрішнього службового розпорядку.
Згідно зі статтею 44, частинами першою, другою статті 45, частинами четвертою, десятою статті 46 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється КДКП. Під дисциплінарним провадженням розуміється процедура розгляду КДКП дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку. Право на звернення до КДКП із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Після відкриття дисциплінарного провадження член КДКП проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки. Цей висновок повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член КДКП встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Комісії щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.
Згідно із частиною одинадцятою статті 46, частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 47 Закону № 1697-VII висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд КДКП та мають бути отримані його членами не пізніш як за п`ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні КДКП. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а в разі необхідності й інші особи. Висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, визначених цією нормою. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні КДКП заслуховуються пояснення члена Комісії, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена Комісії подавати заяву про його відвід.
За частинами першою, третьою, шостою, восьмою статті 48 цього Закону КДКП приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Комісія за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора. При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення. Це рішення має містити: 1) <…>; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких КДКП ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення. Копія рішення КДКП вручається прокуророві, стосовно якого його прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого його прийнято, обіймає посаду.
У частині першій статті 49 Закону № 1697-VII передбачено, що на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.
Відповідно до пункту 7 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, діяльність Комісії ґрунтується на принципах верховенства права і законності, незалежності прокурорів і невтручання в прокурорську діяльність, колегіальності, відкритості і гласності, презумпції невинуватості, неупередженості та об`єктивності, змагальності.
6. Оцінюючи дії позивачки, КДКП зважила на її пояснення, в яких вона частково не заперечила факту присутності на Всеукраїнському форумі «Новий курс України», але доводила, що вона там була нетривалий час (близько 20 хвилин), після чого повернулась на своє робоче місце. Про свою відсутність на роботі прокурор ОСОБА_1 повідомила безпосереднього керівника ( ОСОБА_2 ), але яким конкретно способом (телефонним зв`язком, електронною поштою тощо) не зазначила. При цьому наводила своє ставлення щодо участі у цьому заході, за яким її присутність там була обумовлена бажанням бути ознайомленою з економічною програмою розвитку України політичної партії «Батьківщина», що не може бути заборонено.
Висновок про порушення ОСОБА_1 правил внутрішнього службового розпорядку Комісія зробила на підставі відомостей, отриманих з матеріалів відеозапису, пояснень ОСОБА_1 , а також пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , відомостей про особу прокурора та інших матеріалів, з яких можна визначити характер проступку, його наслідки, ступінь її вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.
Урахувавши характер проступку, КДПК вирішила, що прокурор ОСОБА_1 фактично брала участь у форумі «Новий курс України» в робочий час не з питань, пов`язаних з виконанням своїх службових обов`язків, а за власним бажанням та ініціативою, чим порушила правила внутрішнього службового розпорядку прокурорів.
Беручи до уваги фактичні передумови проступку, КДКП дійшла висновку, що прокурор ОСОБА_1 , таким чином, дала підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII.
7. З оскаржуваного судового рішення видно, що обставини, характер, обсяг та межі проступку, обґрунтування та обрана позивачкою лінія захисту свого порушеного права, якої вона дотримувалася під час судового розгляду справи, були предметом ретельного судового дослідження та аналізу. За наслідками дослідження доказів, відомостей, що стосуються особи позивачки, та обставин, що впливають на вибір виду стягнення, суд не виявив істотних відхилень чи порушень щодо повноважень, порядку та процедури здійснення Комісією дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 .
Суд погодився з обсягом та змістом дисциплінарного правопорушення, правильністю вибору нормативного закону, який установлює підстави та процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Визнав правомірним, що кваліфікація дій ОСОБА_1 та обрання виду стягнення не містять ознак, які б давали підстави вважати стягнення надмірно непропорційним, свавільним чи явно суворим, а ставлення Комісії до прокурора упередженим.
На аргументи позовної заяви суд першої інстанції навів мотиви незгоди з ними.
8. Велика Палата Верховного Суду визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і немає причин для втручання у нього.
Покликання в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду і не містять будь-яких вагомих підстав для визнання його протиправним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.
Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 про те, що участь у заході підтверджується винятково її поясненнями. На противагу цьому треба зазначити, що висновок про вчинення апелянтом дисциплінарного проступку КДКП зробила з посиланням на докази, що містилися в матеріалах дисциплінарної скарги, зокрема на інформацію скарги заступника Генерального прокурора - керівника САП Холодницького Н. І., дані відеозапису про присутність прокурора ОСОБА_1 у робочий час на Всеукраїнському форумі «Новий курс України».
Не впливають на правові висновки Комісії й суду першої інстанції пояснення позивачки про те, що її відсутність на робочому місці була нетривалою та не перевищувала трьох годин безперервно протягом усього робочого дня. Як гадає позивачка, ця обставина виключає притягнення її до дисциплінарної відповідальності за порушення правил внутрішнього службового розпорядку.
Наведені обставини стосуються обставин розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, передбаченого статтею 40 Кодексу законів про працю України. Позаяк позивачці такі дії за провину не ставилися, а порушення правил внутрішнього службового розпорядку полягало у використанні нею робочого часу на власний розсуд без належного повідомлення безпосереднього керівника. 
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказувала про те, що суд першої інстанції не врахував наслідків проступку, адже нетривала відсутність її на робочому місці не вплинула на якість та ефективність виконаної нею роботи. Такі міркування не можуть бути прийнятними, оскільки настання будь-яких негативних результатів передбачає надання таким діям самостійної правової оцінки. 
9. Комісія, коли обирала вид стягнення, зважила на характер і ступінь тяжкості діяння, його наслідки, відомості про особу та обрала найм`якіший вид стягнення - догану, що є пропорційним відносно вчиненого нею діяння. Суд першої інстанції перевірив правильність дій КДКП у цій частині дисциплінарного провадження та, посилаючись на дискреційні повноваження Комісії, не виявив ознак, які вказували б на те, що застосований до позивачки вид стягнення є явно несправедливим.
Окремо слід додати, що із переліку видів стягнення відповідач обрав для ОСОБА_1 найм`якіший вид дисциплінарного стягнення. 
10. За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У цій справі суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень процесуального права й ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.
Як згадано вище у цій постанові, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правових висновків рішення колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2020 року.
Отже, апеляційна скарга позивачки ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 243, 266, 315, 316, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                       М. І. Гриців
Судді:                                    Н. О. Антонюк                                             В. С. Князєв
Т. О. Анцупова                                            Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна                                             Н. П. Лященко
В. В. Британчук                                          О. Б. Прокопенко
Ю. Л. Власов                                               В. В. Пророк
В. І. Данішевська                                       Л. І. Рогач     
Ж. М. Єленіна                                             О. С. Ткачук
О. С. Золотніков                                         В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко                                                 О. Г. Яновська