Постанова
Іменем України
 
08 квітня 2020 року
м. Київ 
 
справа № 582/481/18
провадження № 61-8565св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області,
відповідачі: Недригайлівська центральна районна лікарня, ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 ,
третя особа - управління Держпраці в Сумській області,
 
розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сумського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у складі суддів: Левченко Т. А., Кононенко О. Ю., Собини О. І.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2018 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області звернулось до суду із позовом до Недригайлівської центральної районної лікарні, ОСОБА_1 , третя особа - управління Держпраці в Сумській області, про визнання нечинними актів форми Н-5 та Н-1 в частині та визнання нещасного випадку, що трапився із ОСОБА_1 не пов`язаним з виробництвом.
 
Позов обґрунтований тим, що 13 червня 2017 року у працівника Недригайлівської ЦРЛ слюсаря-сантехніка ОСОБА_1 на території лікарні сталось раптове погіршення здоров`я, яке, за результатами розслідування створеною комісією, було визнано випадком, пов`язаним з виробництвом, про що складено відповідні Акти форми Н-5 та Н-1, затверджені 18 липня 2017 року. У зв`язку з незгодою позивача, було проведено повторне розслідування випадку, що стався з ОСОБА_1 13 червня 2017 року, за результатами якого, випадок знову було визнано таким, що пов`язаний з виробництвом та складено відповідні Акти форми Н-5 та Н-1, затверджені 28 листопада 2017 року. У зв`язку з незгодою, позивачем до Управління Держпраці у Сумській області було направлено лист щодо необхідності перегляду затверджених 28 листопада 2017 року Актів форми Н-5 та Н-1 та проведення розслідування з метою належного та об`єктивного з`ясування всіх обставин погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 . Проте Управлінням Держпраці у Сумській області листом від 15 березня 2018 року позивачу було відмовлено у проведенні повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 на території Недригайлівської ЦРЛ, оскільки раніше проведене розслідування є об`єктивним. 
 
Позивач вказував, що комісія з розслідування Недригайлівської ЦРЛ в порушення вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, не встановила та не додала до матеріалів розслідування належних доказів наявності шкідливих виробничих факторів та факторів важкості чи напруженості трудового процесу внаслідок яких 13 червня 2017 року настало погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 . Комісія зробила висновок та визнала випадок погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 13 червня 2017 року пов`язаним з виробництвом на припущеннях та безпідставно склала акт форми Н-1.
 
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило:
визнати нечинним акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року з ОСОБА_1 у Недригайлівській ЦРЛ за формою Н-5 від 28 листопада 2017 року в частині визнання нещасного випадку пов`язаним з виробництвом; 
визнати нечинним акт № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 28 листопада 2017 року, який складений відносно ОСОБА_1 
визнати нещасний випадок, що стався 13 червня 2017 року із ОСОБА_1 у Недригайлівській ЦРЛ не пов`язаним з виробництвом 
стягнути з відповідачів судові витрати
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області в складі судді: Петен Я. Л., від 23 листопада 2018 року в задоволенні позову управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що управлінням Держпраці у Сумській області було здійснено відповідну перевірку та зроблено висновок щодо відсутності підстав для видачі припису за формою Н-9 щодо необхідності проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року з ОСОБА_1 та щодо необхідності перегляду затверджених головним лікарем Недригайлівської центральної районної лікарні Актів за формою Н-5 та Н-1 від 28 листопада 2017 року. Вказане рішення Управління Держпраці у Сумській області у судовому порядку позивачем не оскаржувалось, про що було зазначено у судовому засіданні представником позивача. 
 
При ухваленні рішення, суд врахував правову позицію, викладену у Постанові Верховного суду України від 31 травня 2017року в справі № 6-1767цс16 та вказав, що, дана правова позиція була викладена з урахуванням Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 за № 1112, який на день виникнення спірних правовідносин у даній справі, втратив чинність. При цьому, висновки у цій справі відповідають зазначеній правовій позиції з урахуванням вимог діючого на час виникнення спірних правовідносин Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232. Крім того правова позиція, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не може оспорювати Акти за результатами проведеного комісією розслідування щодо нещасного випадку, а також фактичні обставини нещасного випадку, оскільки це не зачіпає їх прав та інтересів, викладена у Постанові Верховного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 161/13693/17 (провадження № 61-12225св18), яка повинна враховуватись судом. Тому суд зробив висновок про відмову у позові, оскільки складання Актів за формою Н-5 та Н-1 за результатами проведення повторного (додаткового) розслідування комісією нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року з ОСОБА_1 та підтвердження фактичних обставин даного нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Сумського апеляційного суду Миколаївської області від 21 березня 2019 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області задоволено частково. Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 23 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області задоволено частково. 
 
Скасовано акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року із ОСОБА_1 у Недригайлівській центральній районній лікарні за формою Н-5 від 28 листопада 2017 року та акт № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_1 . 
 
У задоволенні позовних вимог про визнання нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року із ОСОБА_1 , не пов`язаним з виробництвом відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що складання актів та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду» є помилковим та суперечить положенням Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань». На звернення комісії Сумський обласний кардіологічний диспансер (далі СОКД) повідомив, що хворий ОСОБА_1 поступив у відділення інтенсивної терапії СОКД 13 червня 2017 року з випискою № 746 із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення Недригайлівської ЦРЛ. Знаходився на стаціонарному лікуванні в СОКД по 29.06.2017 року з діагнозом: ІХС, Гострий (13 червня 2017 року) Q-позитивний циркулярний інфаркт міокарда лівого шлуночка, стенозуючий атеросклероз коронарних артерій, стентування ПМША ЛКА-2 (13 червня 2017), кардіосклероз, постійна форма фібриляції передсердь, серцева недостатність ІІА, систолічна дисфункція. Відповідний медичний висновок, складений лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування ОСОБА_1 , щодо встановлення зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних, шкідливих виробничих факторів, психоемоційних причин або протипоказань за станом здоров`я виконувати роботу, що виконувалася ним саме 13 червня 2017 року до погіршення стану здоров`я, комісією в ході розслідування нещасного випадку не було отримано. Згідно наказу Недригайлівської ЦРЛ № 9-ОД від 04 січня 2016 року про створення комісії ЛКК, крім голови комісії ОСОБА_3 та лікаря-ендокринолога ОСОБА_4 , до її складу входить ще 12 осіб. Проте вказану довідку підписали тільки голова комісія та один її член, лікар ОСОБА_5 не є членом комісії ЛКК Недригайлівської ЦРЛ. Комісія з розслідування зробила передчасний висновок про те, що раптове погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , що сталося 13 червня 2017 року є нещасним випадком, пов`язаним з виробництвом за результатами розслідування якого є підстави складання акта за формою Н-1. Посилання відповідачів та третьої особи на ту обставину, що оспорювані Управлінням акти були підписані страховим експертом з охорони праці Роменського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Кушніренко В. В., колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вказана обставина не є підставою для відмови в задоволенні обґрунтованих вимог позивача. Отже, вимоги Управління підлягають частковому задоволенню зі скасуванням акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року із ОСОБА_1 у Недригайлівській центральній районній лікарня за формою Н-5 від 28 листопада 2017 року та акта № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_1 , як таких, що складені з порушенням Порядку № 1232. В той же час вимога Управління про визнання нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року із ОСОБА_1 , не пов`язаним з виробництвом, не підлягає задоволенню, оскільки встановлення цього факту відноситься до компетенції утвореної роботодавцем комісії, а не суду.
 
Аргументи учасників справи
 
У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася із касаційною скаргою на постанову Сумського апеляційного суду від 21 березня 2019 року, в якій, просить оскаржену постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилалася на те, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що в рішенні суду апеляційної інстанції жодним чином не обґрунтовано, в чому ж саме полягає порушення прав та інтересів фонду. Представник від Фонду, який входив в склад обох комісій (страховий експерт з охорони праці відділення ВД ФССНВ у м. Ромни) та погодив акти за формою Н-5 та Н-1 від 18 липня 2017 року та акти за формою Н-5 та Н-1 від 28 листопада 2017 року, окрему думку не висловлював, тобто не зазначав про незгоду Фонду соціального страхування з результатами розслідування нещасного випадку та повторного розслідування даного нещасного випадку
 
Вказує, що при зверненні з позовом до суду та при оскарженні рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку позивач не наводив переконливі аргументи того, що нещасний випадок, який стався з працівником ЦРЛ не є таким, що пов`язаний з виробництвом, але лише посилався на те. що Управлінням Держпраці у Сумській області не було задоволено вимоги Фонду про перегляд затверджених 28 листопада 2017 року Актів форми Н-5 та Н-1 та проведення вже третього розслідування з метою належного та об`єктивного з`ясування всіх обставин погіршення стану здоров`я потерпілого. При зверненні до суду представники Фонду мали на меті, створити умови для зволікання з виплатами, в тому числі за рахунок використання формальних помилок, які допускаються комісією з розслідування нещасного випадку. До завдань Фонду, входить зокрема приймання і розгляд документів про нещасний випадок і прийняття відповідного рішення про здійснення страхових виплат або відмову у їх здійсненні, але ніяк не вирішення питання про те, чи був нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом, адже таке рішення приймається виключно комісією. Однак судом апеляційної інстанції вказані вимоги закону не враховано.
 
Аналіз касаційної скарги свідчить, що постанова апеляційного суду оскаржується в частині задоволених позовних вимог управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області. В іншій частині постанова апеляційного суду не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.
 
У червні 2019 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін. Відзив мотивований безпідставністю та необґрунтованістю доводів касаційної скарги. 
 
Вказує, що право робочих органів Фонду соціального страхування України на звернення до суду з вимогами щодо скасування актів спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1 та Н-5 діючим законодавством не обмежено. Факт погодження представником Фонду - страховим експертом з охорони праці Роменського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області актів за формою Н-5 та Н-1, складених відносно ОСОБА_1 , не дає підставу стверджувати про їх законність та не позбавляє позивача права звернення до суду з вимогою про їх скасування.  Порушення Недригайлівською ЦРЛ порядку розслідування нещасного випадку, який стався 13 червня 2017 року із ОСОБА_1 стало підставою для винесення Сумським апеляційним судом постанови про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 28 листопада 2017 року та акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_1 .
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року провадження у справі за позовом управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Сумській області до Недригайлівської центральної районної лікарні, ОСОБА_1 , третя особа - управління Держпраці в Сумській області, про визнання нечинними актів форми Н-5 та Н-1 в частині та визнання нещасного випадку, що трапився із ОСОБА_1 не пов`язаним з виробництвом, зупинено до залучення до участі у справі правонаступника.
 
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2020 року: поновлено провадження у справі; залучено до участі у справі ОСОБА_2 як правонаступника  ОСОБА_1 ; призначено справу до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Колегія суддів приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суди встановили, що 13 червня 2017 року у працівника Недригайлівської ЦРЛ слюсаря-сантехніка ОСОБА_1 на території лікарні сталось раптове погіршення здоров`я, у зв`язку з чим наказом від 27 червня 2017 року № 178-ОД було утворено комісію з розслідування, за результатами роботи якої було встановлено, що випадок, який стався з ОСОБА_1 є таким, що пов`язаний з виробництвом і складено відповідні Акти за формою Н-5 та Н-1, затверджені 18 липня 2017 року. До складу комісії з розслідування входив також і страховий експерт з охорони праці Роменського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Кушніренко В.В., який заперечень, зауважень чи окремих думок з приводу проведеного розслідування не висловлював та не подавав.
 
Позивач, не погоджуючись з таким рішенням комісії вимагав від Недригайлівської ЦРЛ проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 13 червня 2017 року та скасувати зазначені Акти, що були затверджені 18 липня 2017 року.
 
Наказом від 19 серпня 2017 року № 235-ОД було повторно утворено комісію з повторного (додаткового) розслідування, за результатами роботи якої було також встановлено, що випадок, який стався з ОСОБА_1 є таким, що пов`язаний з виробництвом, а тому було складено відповідні Акти за формою Н-5 та Н-1, затверджені 28 листопада 2017 року. За висновком комісії попередні Акти за формою Н-5 та Н-1 вважати недійсними. До складу комісії з повторного (додаткового) розслідування також входив страховий експерт з охорони праці Роменського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Кушніренко В.В., який заперечень, зауважень чи окремих думок з приводу проведеного повторного (додаткового) розслідування не висловлював та не подавав.
 
Не погоджуючись з висновком комісії за результатами повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , позивач направив до Управління Держпраці у Сумській області листа № 03-1090 від 15 грудня 2017 року, в якому просив видати припис за формою Н-9 щодо необхідності проведення повторного розслідування та перегляду затверджених Актів за формою Н-5 та Н-1, або утворити комісію для спеціального розслідування, оскільки погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 внаслідок нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року, може спричинити тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю.
 
Управлінням Держпраці у Сумській області було здійснено відповідну перевірку та зроблено висновок щодо відсутності підстав для видачі припису за формою Н-9 щодо необхідності проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року з ОСОБА_1 та щодо необхідності перегляду затверджених головним лікарем Недригайлівської центральної районної лікарні Актів за формою Н-5 та Н-1 від 28 листопада 2017 року. Вказане рішення Управління Держпраці у Сумській області у судовому порядку позивачем не оскаржувалось.
 
При зверненні до суду із позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області вважало, що оспорювані акти складені з порушенням «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
 
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
 
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
 
У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
 
Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).
 
У постанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року у справі № 6-1767цс16 зроблено висновок, що «перелік осіб, яким надано право на оскарження рішення спеціальної комісії, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст актів форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ), оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду».
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року в справі № 686/15274/17 (провадження № 61-36655св18) зроблено висновок, що «за змістом пункту 34 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. Отже перелік осіб, яким надано право на таке оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст указаних актів, оскільки складання акту та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду».
 
В постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2019 року в справі № 235/3793/17 (провадження № 61-30677св18) зазначено, що «впостанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року у справі № 6-1767цс16 зроблено висновок, що перелік осіб, яким надано право на оскарження рішення спеціальної комісії, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст актів форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ), оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду. Перелік осіб, яким надано право на оскарження рішення спеціальної комісії, визначений Порядком № 1232 є аналогічним, визначеному Порядком № 1112. Застосувавши висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 31 травня 2017 року у справі № 6-1767цс16, суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок про відмову у задоволенні позову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Покровську Донецької області».
 
За таких обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову в частині позовних вимог про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року із ОСОБА_1 у Недригайлівській центральній районній лікарні за формою Н-5 від 28 листопада 2017 року та акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 28 листопада 2017 року, оскільки оспорювані акти не зачіпають та не порушують прав та інтересів управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області. Натомість апеляційний суд скасував законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції в цій частині.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Таким чином, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині прийнята без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову апеляційного суду в оскарженій частині скасувати і в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 3 524 грн, а тому з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору.
 
Керуючись статтями 400 та 413 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 141, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_1 , задовольнити.
 
Постанову Сумського апеляційного суду від 21 березня 2019 року в частині задоволених позовних вимог управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області до Недригайлівської центральної районної лікарні, ОСОБА_1 , третя особа - управління Держпраці в Сумській області про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року із ОСОБА_1 у Недригайлівській центральній районній лікарні за формою Н-5 від 28 листопада 2017 року та акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_1 , скасувати.
 
Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 23 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області до Недригайлівської центральної районної лікарні, ОСОБА_1 , третя особа - управління Держпраці в Сумській області про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 червня 2017 року із ОСОБА_1 у Недригайлівській центральній районній лікарні за формою Н-5 від 28 листопада 2017 року та акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_1 залишити в силі.
 
Стягнути з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області на користь ОСОБА_2 3 524 грн судових витрат, понесених на сплату судового збору.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Сумського апеляційного суду від 21 березня 2019 року в скасованій частині втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              І. О. Дундар
 
В. І. Журавель
 
Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук