ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 264/2814/16
провадження № 61-13669св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати                      Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),          Журавель В. І., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
особа, яка подала скаргу, -  ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, публічне акціонерне товариство «Азовзагальмаш», Іллічівський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Михайленко Дарії Олександрівни на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07 листопада 2017 року в складі судді Іванченко А. М., постанову апеляційного суду Донецької області від 08 лютого 2018 року у складі колегії суддів Мальцевої Є. Є., Мироненко І. П., Баркова В. М.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
 
Короткий зміст скарги
 
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою та з урахуванням її уточнення просила визнати бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент ДВС) щодо неприйняття рішення про подальше виконання виконавчого листа № 264/4677/15-ц про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 32 395,35 грн, неправомірною.
 
В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції (далі Іллічівський ВДВС) перебувало зведене виконавче провадження № 47222636 щодо виконання 727 виконавчих документів до одного боржника ПАТ «Азовзагальмаш», у тому числі 500 виконавчих документів, пов`язаних з трудовими відносинами на загальну суму 7 210 079 грн, в тому числі про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в сумі 32 395,35 грн.
 
Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем Іллічівського ВДВС були проведені всі виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», крім реалізації арештованого майна. Також державним виконавцем було встановлено нове місце реєстрації боржника: АДРЕСА_1 
 
У період з 26 лютого 2016 року по 04 березня 2016 року державним виконавцем Іллічівського ВДВС прийняті постанови про закінчення виконавчого провадження за зведеним виконавчим провадженням по виконанню 727 виконавчих документів з підстав пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час спірних правовідносин) та направлено їх 14 березня 2016 року до Департаменту ДВС для вирішення питання щодо подальшого виконання. 
 
На звернення позивача від 19 березня 2016 року та 06 квітня 2016 року Департамент ДВС не надав відповіді щодо рішення за результатами розгляду питання про подальше виконання зведеного виконавчого провадження № 48629225.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполь від 07 листопада 2017 року скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересовані особи: ПАТ «Азовзагальмаш», Іллічівський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, задоволено.
 
Визнано неправомірною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неприйняття рішення з питання подальшого виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» сум боргу, до складу якого входить виконавчий лист №264/4677/15-ц, виданий 04 грудня 2015 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 . 
 
Суд першої інстанції виходив із того, що відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС фактично було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за зведеним виконавчим провадженням, проте нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачена відмова у вигляду листа. Недотримання вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо прийняття відповідного рішення порушує права стягувача на його оскарження.
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду 
 
Постановою апеляційного суду Донецької області від 08 лютого 2018 року апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України залишено без задоволення, ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 листопада 2017 року залишено без змін.
 
Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У березні 2018 року представник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Михайленко Д. О. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
У касаційній скарзі представник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанційяк такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права. 
 
Зазначає, що державним виконавцем Іллічівського районного відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, при винесенні постанови державний виконавець застосував правомірні вимоги до боржника, які передбачені чинним законодавством.
 
Заперечення/відзив на касаційну скаргу
 
Заперечення/відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що 23 грудня 2015 року заступник начальника відділу Іллічівського ВДВС Зайцева І. Ю. прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 264/4677/15-ц, виданим 04 грудня 2015 року Іллічівським районним судом про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 32 395,35 грн. 
 
11 лютого 2016 року до Іллічівського ВДВС надійшло повідомлення боржника про зміну юридичної адреси ПАТ «Азовзагальмаш»: м. Київ, вул. Пожарського, буд.4, прим.63. 
 
26 лютого 2016 року старший державний виконавець Іллічівського ВДВС Зайцева І. Ю. прийняла постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 264/4677/15-ц про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 32 395,35 грн на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». 
 
Підставою закінчення виконавчого провадження стало те, що під час виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з боржника сум боргу Іллічівським ВДВС були проведені всі дії, передбачені законодавством, крім примусової реалізації арештованого майна. Тому державний виконавець дійшов висновку про необхідність направлення виконавчих документів для виконання за місцем реєстрації підприємства - боржника ПАТ «Азовзагальмаш»: м. Київ, вул. Пожарського, 4, прим. 63 та реалізації описаного та арештованого майна. 
 
14 березня 2016 року на адресу Департаменту ДВС Міністерства юстиції України було направлено 727 виконавчих документів разом з матеріалами зведеного виконавчого провадження, в тому числі виконавчий документ стягувача, для прийняття рішення щодо подальшого їх виконання.
 
Відповідно до висновку начальника Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області дії державного виконавця Іллічівського ВДВС щодо закінчення зведеного виконавчого провадження за пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направляння його до Департаменту ДВС у повному обсязі узгоджуються з нормою статті 21 цього Закону та не суперечать пункту 3.8.7 інструкції з організації примусового виконання рішень від 29 вересня 2016 року № 2832/5.
 
Листом від 19 квітня 2016 року відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС за підписом заступника директора Департаменту - начальника відділу ПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Крайчинського С. С. на адресу управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області повернув 727 виконавчих документів разом з матеріалами виконавчого провадження про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» у зв`язку з порушенням вимог розділу VІ Інструкції, оскільки передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС - за рішенням начальника цього відділу щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС та виконавчих групах, утворених при цих органах.
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на 07 лютого 2020 року), підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Оскаржувані судові рішення в повній мірі відповідають вимогам статті 263 ЦПК України, відповідно до яких вони мають ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законними і обґрунтованими.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону України «про виконавче провадження (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) на   відділ   примусового  виконання  рішень  Департаменту державної   виконавчої   служби Міністерства юстиції  України покладається виконання рішень, за якими сума  зобов`язання  становить  десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державний  виконавець  зобов`язаний  прийняти до виконання виконавчий документ і  відкрити  виконавче  провадження,  якщо  не закінчився  строк пред`явлення такого документа до виконання,  він відповідає вимогам,  передбаченим цим Законом,  і пред`явлений  до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний  виконавець  протягом  трьох  робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
 
Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих  днів,  а  за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.
 
Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що сума боргу за зведеним виконавчим провадження до боржника ПАТ «Азовзагальмаш» перевищувала десять мільйонів гривень, тому виконання вказаного зведеного виконавчого провадження підвідомче відділу ПВР Департаменту ДВС.
 
Також суди встановили, що відділ ПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України фактично відмовив у відкритті виконавчого провадження за зведеним виконавчим провадженням без прийняття постанови, тобто з порушенням вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», чим порушив права стягувача на його оскарження.
 
У зв`яку з вищенаведеним суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що Департамент ДВС при надходженні виконавчих документів не вчинив передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» дій, тому наявні підстави для визнання бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неприйняття рішення про подальше виконання виконавчого листа № 264/4677/15-ц про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 32 395,35 грн неправомірною. Касаційна скарга не містить доводів, які дають підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій. 
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Михайленко Дарії Олександрівни залишити без задоволення.
 
Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 08 лютого 2018 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
  
Судді:                                                                                                    Н. О. Антоненко
 
                                                                                                               В. І. Журавель
 
                                                                                                          М. М. Русинчук