ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  922/5743/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Васьковського О.В., Огородніка К.М.
за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.,

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Баярд»,
арбітражний керуючий (ліквідатор) Сасіна Катерина Олексіївна - не з`явилась,
кредитор - ОСОБА_1 ,
представник кредитора - не з`явився, 
Організатор аукціону - Торгова біржа «Універсальний «Торговий двір»,
представник - не з`явився,
переможець аукціону -  ОСОБА_2 ,
представник - Андрійко О.В., адвокат (Ордер АХ №1016601 від 08.06.2020),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.12.2019,
у складі судді Усатого В.О.,
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020,
у складі колегії суддів: Істоміна О.А. (головуючий), Барбашова С.В., Пелипенко Н.М.

у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Баярд»
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог

1. Провадження у справі № 922/5743/15 про банкрутство Товариства обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Баярд» (далі - ТОВ «Юридична фірма «Баярд», боржник), порушене за заявою боржника ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.11.2015 на підставі статті 11 Закону України «про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011, здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою місцевого господарського суду від 27.01.2016 про визнання боржника банкрутом з призначенням ліквідатором ТОВ «Юридична фірма «Баярд» арбітражного керуючого Сасіної К.О.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2015  затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Юридична фірма «Баярд» на загальну суму 2 021 007,10 грн., окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ТОВ «ЮФ «Баярд» відомості  про  майно боржника,  що є предметом застави, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м. в літ. "А-4", розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Постановою Господарського суду Харківської області від 27.01.2016 ТОВ «Юридична фірма «Баярд» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Сасіну К.О.

4. Ухвалою місцевого господарського суду від 13.04.2016 надано згоду на продаж у складі цілісного майнового комплексу банкрута нежитлових приміщень цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м. в літ. "А-4", розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться в іпотеці у ОСОБА_1 на підставі іпотечного договору від 21.07.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2515, за початковою вартістю, яка дорівнює сумі визнаних вимог кредиторів та складає 2021007,10 грн. шляхом: проведення аукціону в межах ліквідаційної процедури за початковою вартістю, яка дорівнює сумі визнаних вимог кредиторів та складає 2021007,10 грн.; проведення повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону; проведення другого аукціону з можливістю зниження початкової вартості; продажу майна частинами (у випадку, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося).

5. До місцевого господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 від 24.03.2017 про визнання аукціону таким, що не відбувся, та визнання його результатів недійсними, в якій іпотекодержатель спірного нерухомого майна просив визнати проведений 30.12.2016 Товарною біржою «Універсальний торговий дім» (далі - ТБ «Універсальний торговий дім») аукціон з продажу майна ТОВ «Юридична фірма «Баярд» - нежитлових приміщень цокольного поверху №12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. в літ. "А-4", що у АДРЕСА_1 , таким, що не відбувся, а також визнати недійсними (скасувати) результати проведеного 30.12.2016 ТБ «Універсальний торговий дім» аукціону з підстав порушення ліквідатором та організатором аукціону вимог законодавства про банкрутство щодо порядку продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі. 

6. Ухвалою суду від 27.06.2017 (залишена без змін постановою  Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.2018) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону від 30.12.2016 з продажу майна ТОВ «Юридичної фірми «Баярд».

7. Постановою Верховного Суду від 12.06.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 та ухвалу господарського суду Харківської області від 27.06.2017 скасовано; постановлено передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області заяву ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону 30.12.2016 в іншому складі суду.

8. 12.12.2018 від ОСОБА_1 надійшла доповнена та уточнена заява (вх. № 34653 від 12.12.2018), в якій заявник просить суд:

визнати проведений 30.12.2016 ТБ «Універсальний «Торговий Двір» аукціон з продажу майна ТОВ «Юридичної фірми «Баярд» - нежитлових приміщень, цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею             99,8кв.м.             літ. «А-4» у будинку АДРЕСА_1 - таким, що не відбувся;

визнати недійсними (скасувати) результати проведеного ТБ «Універсальний «Торговий Двір» аукціону від 30.12.2016 з продажу майна ТОВ «Юридичної фірми «Баярд» - нежитлових приміщень цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. літ. «А-4» у будинку АДРЕСА_1 ;

визнати недійсним укладений 14.03.2017 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута ТОВ «Юридичної фірми «Баярд» , а саме: нежитлових приміщень цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99.8 кв.м. літ. «А-4» у будинку АДРЕСА_3 , який був укладений на підставі та за результатами проведеною ТБ «Універсальний «Торговий Двір» аукціону від 30.12.2016;

відсторонити ОСОБА_3 від виконання обов`язків ліквідатора банкрута ТОВ «Юридичної фірми «Баярд» через істотне порушення нею вимог закону, своїх функціональних обов`язків та прав учасників ліквідаційної процедури, та призначити нового арбітражною керуючого;

визнати недійсним укладений 16.03.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 іпотечний договір, посвідчений 16.03.2017 приватним нотаріусом Харківського міською нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною за реєстровим № 571;

скасувати рішення державного реєстратора приватною нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни від 24.03.2017 о 14:33:54 за індексним № 34443077 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та проведену 22.03.2017 приватним нотаріусом Харківською міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною на його підставі державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. літ. «А-4» у будинку АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 , номер запису про право власності: 19624655;

витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99.8 кв.м. літ. «А-4» у будинку АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Юридична фірма «Баярд»;

визнати право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. літ. «А-4» у будинку АДРЕСА_1 за ТОВ «Юридична фірма «Баярд»;

дозволити новопризначеному арбітражному керуючому провести перереєстрацію права власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. літ. «А-4» у АДРЕСА_1 за ТОВ «Юридична фірми «Баярд».

9. Судом прийнято до розгляду доповнену та уточнену заяву ОСОБА_1 (вх. № 34653 від 12.12.2018), залучено до участі у розгляді заяви ОСОБА_4 , оскільки рішення суду по заяві може вплинути на його права та обов`язки.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

10. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.12.2019 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ «Юридичної фірми «Баярд» (вх. №10039 від 24.03.2017) з урахуванням доповнень та уточнень (від 12.12.2018).

11. Під час розгляду справи суд встановив відсутність порушень ліквідатором вимог частини 6 статті 49 Закону про банкрутство при проведенні конкурсу з визначення організатора аукціону. Вказав на те, що доводи заявника щодо недійсності результатів проведеного аукціону спростовуються матеріалами справи. Зауважив на тому, що прийняття рішення про визнання аукціону таким, що не відбувся, є виключним правом організатора аукціону та будь-які звернення з будь-яким мотивуванням, не можуть бути підставою для визнання судом аукціону таким, що не відбувся.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

12. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.12.2019 у справі №922/5743/15 залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.12.2019 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у цій справі ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових рішень, з вимогою ухвалити нове рішення про задоволення Заяви ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ «Юридична фірма «Баярд» з урахуванням доповнень та уточнень.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

14. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 922/5743/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 21.04.2020.
15. Ухвалою Верховного Суду від 12.05.2020 Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задоволено; поновлено ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження; відкрито касаційне провадження у справі № 922/5743/15 за касаційною скаргою ОСОБА_1 ; судове засідання призначено на 09.06.2020 про що повідомлено учасників судового процесу; надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 02.06.2020.

16. Учасники справи наданим статтями 294, 295 ГПК України правом не скористались, відзивів на касаційну скаргу не подали.

17. Уповноважений представник ОСОБА_2 (переможець аукціону) в засіданні суду проти вимог та доводів скаржника заперечив з підстав їх необґрунтованості, просив Суд ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.12.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 залишити без змін.

18. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 
19. Колегією суддів Касаційного господарського суду враховано, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020, від 22.04.2020, від 04.05.2020, 20.05.2020) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 22.06.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

20. В той же час судом враховано, що за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

21. Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є постанова Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 та ухвала Господарського суду Харківської області від 12.12.2019, прийнята за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону у справі №922/5743/15, справа відповідно до статей 247, 301 ГПК України має розглядатися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

22. З метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS -CoV -2, суд касаційної інстанції дійшов висновку про здійснення розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 з урахуванням раніше визначеної дати (09.06.2020) та постановив ухвалу від 12.05.2020, якою довів до відома учасників справи положення норм статей 196, 202 ГПК України.

23. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 09.06.2020 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 09.06.2020.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
( ОСОБА_1 )

24. В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також неврахування судами вказівок Верховного Суду наведених у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у цій справі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

25. 08.02.2020 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України від 15.01.2020 N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

За правилом пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

26. Як вбачається з матеріалів справи, касаційна скарга подана ОСОБА_1 23.03.2020.

За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 15.01.2020 N 460-IX.

27. Відповідно до статті 300 ГПК України (в редакції до внесення змін Законом України № 460-ІХ від 15.01.2020, яка підлягає застосуванню у цій справі), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 300 ГПК України в редакції до внесення змін Законом України № 460-ІХ від 15.01.2020, яка підлягає застосуванню у цій справі).

Щодо суті касаційної скарги

28. Предметом розгляду, в даному випадку, є доповнена та уточнена заява ОСОБА_1 (вх. № 34653 від 12.12.2018) про визнання недійсними (скасувати) результатів проведеного ТБ «Універсальний «Торговий Двір» аукціону від 30.12.2016 з продажу майна ТОВ «Юридичної фірми «Баярд»             - нежитлових приміщень цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. літ. «А-4» у будинку АДРЕСА_3 .   

В обґрунтування вимог іпотекодержатель спірного нерухомого майна банкрута зазначив, що в порушення приписів частини 6 статті 49 Закону про банкрутство ліквідатор Сасіна К.О. не визначила умов проведення конкурсу з відбору організатора аукціону та не погоджувала їх з кредиторами боржника, а, відтак, не забезпечила відбору організатора аукціону з продажу майна банкрута на конкурсній основі; спірний аукціон проведено організатором аукціону з порушенням визначеного частиною 1 статті 58 Закону про банкрутство порядку публікації оголошення про його проведення, так як 09.12.2016 на офіційних веб-сайтах Мін`юсту України та ВГСУ розміщено повідомлення організатора аукціону про визнання аукціону, призначеного 01.12.2016 на 30.12.2016, таким, що не відбувся, у зв`язку з відсутністю учасників аукціону, однак, 30.12.2016 спірний аукціон було фактично проведено та визначено його переможцем фізичну особу ОСОБА_2 , який сплатив за лот 258 688, 64 грн.; заявник, як іпотекодержатель, доводив порушення ліквідатором його права на придбання заставного майна боржника за початковою вартістю його продажу з першого повторного аукціону, який не відбувся, шляхом укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна; ліквідатором банкрута проігноровано письмову заяву ОСОБА_1 від 04.11.2016 з вимогою не реалізовувати спірне майно банкрута за ціною, нижчою від його ринкової вартості в розмірі 1 531 800, 26 грн., та продано заставне майно банкрута третій особі за ціною, значно нижчою від запропонованої іпотекодержателем, що не узгоджується з вимогами частини 1 статті 44 Закону про банкрутство щодо обов`язку ліквідатора здійснити відчуження майна банкрута в ліквідаційній процедурі за найвищою ціною; в порушення вимог статті 59 Закону про банкрутство організатором аукціону не зазначено в оголошенні про проведення спірного аукціону, який проводився як другий повторний, порядку зниження початкової вартості лота та граничної межі її зниження, що мало наслідком зменшення кола потенційних учасників спірного аукціону та його відчуження за заниженою ціною.

29. Постановою Верховного Суду від 12.06.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 та ухвалу господарського суду Харківської області від 27.06.2017 скасовано; постановлено передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області заяву ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону 30.12.2016 в іншому складі суду.

При цьому, Верховний Суд вказав таке: 
- суди попередніх інстанцій не надали оцінки обставинам додержання ліквідатором та організатором аукціону вимог частин 1, 2 статті 65 Закону про банкрутство щодо часових меж проведення першого повторного та другого повторного аукціонів з продажу нерухомого майна банкрута, зважаючи на те, що перший (26.05.2016) та перший повторний (11.10.2016) аукціони закінчилися без визначення переможця; 
- суди попередніх інстанцій не перевірили додержання організатором аукціону порядку офіційного повідомлення про проведення аукціонів з продажу майна банкрута та не перевірили повноти змісту оголошень, розміщених організатором аукціону у вільному доступі в мережі Інтернет, що не узгоджується з вимогами статей 58, 59 Закону про банкрутство;
- суди не надали оцінки діям організатора аукціону з проведення другого повторного аукціону 30.12.2016 після оприлюднення на офіційних веб-сайтах Мін`юсту України та ВГСУ 09.12.2016 повідомлень про визнання спірного аукціону таким, що не відбувся, на предмет відповідності таких дій вимогам статей 55, 58, 65 Закону про банкрутство та забезпечення організатором аукціону проведення спірного аукціону 30.12.2016 за умов реальної конкуренції його учасників з метою відчуження майна банкрута за найвищою ціною;
- суди не перевірили чи повідомляв ліквідатор Подвезька А.В., як іпотекодержателя та особу, яка зробила пропозицію про придбання майна з другого повторного аукціону за його стартовою вартістю, про проведення аукціону з продажу заставного майна банкрута, виходячи з обов`язку ліквідатора дотримуватися балансу інтересів боржника та кредиторів в ході здійснення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство;
- суди першої та апеляційної інстанцій не надали оцінки повноті даних протоколу №100151216/1 від 30.12.2016 про проведення другого повторного аукціону та не звернули увагу на те, що в ньому не відображено даних про зниження початкової вартості лота №100151216/1 на крок аукціону під час його проведення, а лише зазначено остаточну ціну, за яку переможець спірного аукціону виявив намір придбати лот;
- суди не перевірили додержання ліквідатором банкрута та переможцем аукціону вимог статті 71 Закону про банкрутство щодо порядку проведення розрахунків за придбане з аукціону майно та здійснення переможцем аукціону фактичного розрахунку за придбане з аукціону майно на суму різниці між ціною його продажу з аукціону від 30.12.2016 та сумою гарантійного внеску за участь в спірному аукціоні, а також відповідності їх дій з укладення 14.03.2017 нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу майна підприємства-банкрута за результатами аукціону зі спливом більш як 2,5 місяців з дня проведення 30.12.2016 спірного аукціону вимогам Закону про банкрутство щодо порядку оформлення результатів відчуження майна банкрута в ліквідаційній процедурі.

30. Відповідно до приписів статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

31. 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) від 18.10.2018 № 2597-VIII.
У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.
32. Аукціон з продажу майна ТОВ «Юридичної фірми «Баярд» - нежитлових приміщень цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. літ. «А-4» у будинку АДРЕСА_3 , результати якого оскаржені в межах цієї справи, проведений ТБ «Універсальний «Торговий Двір» 30.12.2016.

Таким чином, оцінка дій з підготовки, проведення та оформлення результатів проведення такого аукціону має досліджуватися з урахуванням приписів Закону про банкрутство, в редакції Закону чинній на момент вчинення відповідних дій з підготовки та проведення оскарженого аукціону.

33. Розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд оцінює в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог ч. 3 ст. 98 Закону про банкрутство щодо добросовісності та розсудливості, дотримання балансу інтересів боржника та кредиторів.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у постанові №6-370цс16 від 29.06.2016).

Приписами частини 3 статті 55 Закону про банкрутство встановлено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними, а визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу, тобто відновлення прав боржника на реалізоване з торгів майно та в подальшому організацію нового аукціону, за результатами якого майно буде продане за найвищою ціною. 

До предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 43 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону). 

Виходячи з положень наведеної норми, підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів).

При вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, слід встановити таке: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів або аукціону.

34. Під час нового розгляду справи, за заявою ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ «Юридичної фірми «Баярд» - нежитлових приміщень, цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. літ. «А-4» у будинку АДРЕСА_3 (з урахуванням доповнень та уточнень заява (вх. № 34653 від 12.12.2018)), місцевим господарським судом не встановлено порушень, на які, як на підставу заявлених вимог, посилався заявник. При цьому, судами встановлено:
34.1. Ухвалою суду від 13.04.2016 надано згоду на продаж у складі цілісного майнового комплексу банкрута нежитлових приміщень цокольного поверху                   № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м. в літ. "А-4", розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться в іпотеці у ОСОБА_1 (п. 4 цієї Постанови).

У відповідності до частини 4 статті 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.
Ні статтею 42 зазначеного Закону, ні норми Закону, що регулюють продаж майна, порядок проведення аукціонів не вимагають отримання згоди заставного кредитора перед кожним з аукціонів та на кожну окрему дію спрямовану на реалізацію майна боржника. Тобто, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом. (Висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 905/1084/16; від 17.05.2018 у справі №915/220/14, від 16.01.2019 у справі № 915/210/15).

34.2. Керуючись Положенням про умови і порядок проведення конкурсу з визначення організатору аукціону по відчуженню майна ТОВ «ЮФ «Баярд» у справі № 922/5743/15, затвердженого Наказом №1 від 04.04.2016, статтею 49 Закону про банкрутство ліквідатором прийнято Рішення №1 від 20.04.2016, яким обрано переможцем конкурсу з визначення організатора аукціону по відчуженню майна ТОВ «ЮФ «Баярд» у справі №922/5743/15 - ТБ «Універсальний «Торговий Двір». Рішення ліквідатора мотивоване тим, що ТБ «Універсальний «Торговий Двір»» запропонувало найнижчу ціну винагороди, ніж ТБ «Титул», має досвід проведення аукціонів - чотири роки бездоганної репутації, професіоналізму та чесності, також має в наявності всі необхідні технічні можливості для забезпечення організації та проведення прилюдних торгів з продажу будь-якого майна, ТБ «Титул» не надала інформації про свої технічні можливості та наявності кваліфікованих спеціалістів.

Відповідно до статті 49 Закону про банкрутство, за загальним правилом продаж майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону. Замовником аукціону є ліквідатор, призначений господарським судом; організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.
До функцій господарського суду, згідно статті 40 Закону про банкрутство, належить в тому числі і вирішення питання про затвердження організатора аукціону лише за наявності спору, зокрема, за скаргою на дії ліквідатора щодо проведення відповідного конкурсу з обрання організатора аукціону та умов укладеного із ним договору.
Положеннями Закону про банкрутство не передбачено погодження та/або обов`язкового затвердження обраного ліквідатором організатора торгів  судом чи кредиторами. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у  постанові від 25.09.2018 у справі №5010/1127/2012-Б-25/25.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність порушень ліквідатором вимог частини шостої статті 49 Закону про банкрутство при проведенні конкурсу з визначення організатора аукціону.

34.3. ОСОБА_1 повідомив ліквідатора, що він має право, намір та бажання особисто як фізична особа придбати виставлені на аукціоні нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. в літері «А» у будинку АДРЕСА_1 за ціною 1 616 805 грн. 68 коп. (стартова ціна повторного аукціону, що не відбувся), у зв`язку з чим просив ліквідатора повідомити його письмово про час, дату та місце укладення відповідного договору купівлі-продажу нерухомого майна, узгодження всіх його істотних умов та проведення розрахунку за придбане нерухоме майно.

Аналізуючи приписи статей 589, 590 ЦК України, статті 20 Закону України «Про заставу», статті 33 Закону України «Про іпотеку», Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду (постанова від 22.10.2019 у справі № 910/11946/18) дійшов висновку, що передбачені Законом про банкрутство наслідки, що настають з моменту порушення справи про банкрутство, полягають, зокрема в обмеженні прав заставодержателя майна боржника вільно обирати способи та процедуру звернення стягнення на передане в заставу (іпотеку) майно, а також в особливостях задоволення вимог забезпечених кредиторів до боржника - лише в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Судами встановлено, що ліквідаторам було отримано три заяви про придбання майна за ціною останніх торгів, проте, у зв`язку з відсутністю норм Закону, які передбачали би переважне право на придбання заставного майна, ліквідатором було організовано другий повторний аукціон, та на адресу ОСОБА_1 було відправлено відповідну відповідь (цінний лист з описом вкладення). 

З цього приводу слід зазначити, що частиною 6 статті 44 Закону про банкрутство встановлені випадки, коли ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж активів боржника, наведені ОСОБА_1 обставини  до таких випадків не належать.
При цьому, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій з приводу того, що заявник не був позбавлений можливості на загальних підставах, при дотриманні вимог встановлених Законом, прийняти участь в оскаржуваному аукціоні, про дату, час та умови участі в якому він був обізнаний. 

34.4.  Щодо письмового повідомлення ОСОБА_1 , як забезпеченого кредитора, про проведення аукціону, суди, з посиланням на приписи статті 58 Закону про банкрутство, вказали, що Іпотекодержатель майна не відноситься до переліку осіб відповідне повідомлення щодо яких є обов`язковим, ОСОБА_1 не був включений до переліку осіб, які підлягають окремому письмовому повідомленню.

При цьому, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено:
- на офіційних сайтах Вищого господарського суду України (22.04.2016) та Міністерства юстиції України (25.04.2016) організатором аукціону було опубліковане оголошення про продаж майна боржника в складі цілісного майнового комплексу за початковою вартістю 2 021 007,10 грн без можливості пониження початкової вартості майна. Дата аукціону була призначена на 26.05.2016, термін сплати гарантійного та реєстраційного внесків тривав до 06.05.2016.
Через відсутність учасників, які б звернулися до торгуючої організації із заявами для участі в аукціоні станом на 06.05.2016, ТБ «Універсальний «Торговий Двір» опубліковано повідомлення про визнання аукціону таким, що не відбувся;

- 08.09.2016 між ліквідатором ТОВ «ЮФ «Баярд» та ТБ «Універсальний «Торговий Двір» укладено договір про проведення повторного аукціону за початковою вартістю 1   616 805,68 грн (початкова вартість зменшена на 20%);

- на офіційних сайтах Вищого господарського суду України (12.09.2016) та Міністерства юстиції України (12.09.2016) організатором аукціону було опубліковане нове оголошення про проведення 11.10.2016 повторного аукціону з продажу майна боржника в складі цілісного майнового комплексу, за початковою вартістю 1   616 805,68 грн, із можливістю зниження до 50% від початкової вартості майна. Строк сплати гарантійних внесків та відповідно подачі заявок на участь в аукціоні, було встановлено до 26.09.2016.
Через відсутність учасників, які б звернулися до торгуючої організації із заявами для участі в аукціоні станом на 26.09.2016, ТБ «Універсальний «Торговий Двір» опубліковано повідомлення про визнання аукціону таким, що не відбувся.

Положеннями частини першої статті 58 Закону про банкрутство унормовано, що оголошення проведення аукціону оприлюднюється організатором аукціону на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону. Також організатор аукціону письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником. 
Враховуючи встановлені судами обставини, ці вимоги дотримані організатором аукціону.

Крім того, під час повторного розгляду справи представник ТБ «Універсальний «Торговий Двір» надав суду відзив (вх. №32330 від 15.11.2018) на заяву ОСОБА_1 , разом із письмовими текстами оголошень про проведення аукціону з продажу майна банкрута, призначених на 26.05.2016 і на 11.10.2016, а також письмовим текстом оголошення про проведення другого повторного аукціону, який відбувся 30.12.2016 та є спірним, опублікованих на офіційних сайтах Мінюсту України та ВГСУ, які були досліджені судами першої та апеляційної інстанцій та їх змісту надана належна оцінка.

34.5. За приписами статті 69 Закону про банкрутство протокол про проведення аукціону складається організатором аукціону негайно після оголошення переможця або закінчення аукціону без виявлення переможця. У протоколі зазначаються: майно, що запропоноване для продажу; кількість учасників аукціону; початкова вартість; ціна, запропонована переможцем аукціону, або відомості про те, що аукціон закінчився без визначення переможця; ціна або частина ціни, сплачена переможцем; найменування і місцезнаходження (для юридичної особи), прізвище, ім`я, по батькові і місце проживання (для фізичної особи) переможця торгів; адреса сторінки веб-сайту, на якій розміщено відомості про проведення аукціону; номер банківського рахунку, на який мають бути перераховані кошти за придбане майно. До протоколу додається засвідчений організатором текст договору, вказаний в оголошенні про проведення аукціону.

Судами встановлено дотримання вимог наведеної норми Закону під час складання протоколів про проведення аукціону.

34.6. Щодо твердження заявника про продаж майна за заниженою ціною, судами встановлено:
- ухвалою суду від 23.12.2015 було затверджено реєстр вимог кредиторів на суму 2 021 007,10 грн.;
-  ухвалою суду від 13.04.2016, якою надано згоду на продаж спірного майна, встановлено початкову вартість майна, яка дорівнює сумі 2 021 007,10 грн, а також визначено порядок реалізації даного майна на підставі статей 65, 66 Закону про банкрутство (п. 4 цієї Постанови).

Відтак, початкова вартість та порядок реалізації майна були встановлені судом.

Статтею 43 Закону про банкрутство передбачено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Згідно статті 57 Закону про банкрутство, початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим і підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». 

Метою аукціону як способу реалізації є, передусім, відчуження майна банкрута за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції, тому початкову чи оціночну вартість майна можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення. При цьому, початкова вартість майна на аукціоні ніяк не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, оскільки під час торгів вона може бути як зменшена, так і збільшена. Тобто, ціна майна банкрута формується виходячи зі стану майна, попиту та пропозиції, на які ліквідатор банкрута не має жодного впливу (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду).

Під найвищою ціною розуміється більша з цін, запропонованих учасниками аукціону (постанова Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, п. 54)
Слід, також, звернути увагу, що метою аукціону як способу реалізації є, передусім, відчуження майна банкрута за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції, тому початкову чи оціночну вартість майна можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення. При цьому, початкова вартість майна на аукціоні ніяк не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, оскільки під час торгів вона може бути як зменшена, так і збільшена. Тобто ціна майна банкрута формується виходячи зі стану майна, попиту та пропозиції, на які ліквідатор банкрута не має жодного впливу. Такі висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 12.06.2018 у справі № 905/1084/16, від 26.09.2019 у справі № 11/19.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність вини ліквідатора у продажу майна боржника за відповідною ціною, оскільки ціна продажу цілком залежала від учасників та попиту на конкретне майно.

34.7. Щодо строків проведення аукціонів з продажу нерухомого майна банкрута, суди встановили наступне. 

Відповідно до положень частини 1 статті 52 Закону про банкрутство організатор аукціону повинен провести аукціон протягом двох місяців з дня укладення договору про проведення аукціону, якщо інше не встановлено законом або договором.

Матеріалами справи та даними реєстру судових рішень підтверджено - у червні 2016 ліквідатор був змушений звернутися до суду з заявою про витребування майна (спірне майно у цьому провадженні) з чужого незаконного володіння ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс» (Договір купівлі-продажу від 13.04.2016 між ОСОБА_1 та ТОВ «АН «Естейт-Сервіс» визнаний недійсним постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2016).

Висновок про подачу вказаного повідомлення про те, що аукціон не відбудеться 30.12.2016, був передчасним, оскільки 09.12.2016 Товарною Біржою «Універсальний «Торговий Двір»» були отримані заяви про допуск до участі у аукціоні з продажу нерухомого майна боржника ТОВ «ЮФ «Баярд» та разом із квитанціями про сплату гарантійного внеску від 08.12.2016.
Однак, видалити повідомлення про визнання аукціону таким, що не відбувся, із сайтів Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України, немає технічних можливостей.

35. З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 не доведено, а судами попередніх інстанцій не встановлено обставин із якими Закон про банкрутство пов`язує визнання результатів оспорюваного аукціону з продажу майна банкрута недійсними під час підготовки, проведення та оформлення кінцевих результатів аукціону, тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 30.12.29016 з реалізації заставного майна ТОВ «ЮФ «Баярд», відсутні.

36. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. (стаття 309 ГПК України).

Звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого судового рішення.
Більш того, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та дослідження обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених приписами ст. 300 ГПК України.

Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та необхідність залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.12.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у справі №   922/5743/15 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

37.  Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 та залишенням без змін оскарженого судового рішення, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.12.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у справі №922/5743/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В. Васьковський

                                                                                                      К.М. Огороднік