Номер провадження: 22-ц/813/3918/20 
Номер справи місцевого суду: 500/5009/13-ц
Головуючий у першій інстанції пащенко Т.П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., 
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» адвоката Мамчур Ірини Василівни на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 вересня 2019 року про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення заборгованості за кредитним договором, виселення, 

                        В С Т А Н О В И В:

У грудні 2012 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення заборгованості за кредитним договором, виселення.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 серпня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 220 496,10 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом становить 28 659,91 доларів США; сума відсотків за користування кредитом - 4 177,86 доларів США; сума пені за прострочення виконання зобов`язань - 958 023,87 грн. та судовий збір у розмірі 3 219 грн. В задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення відмовлено.
У серпні 2019 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 вересня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» адвоката Мамчур Ірина Василівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 вересня 2019 року та прийняти рішення про поновлення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.
До судового засідання, призначеного на 21.04.2020 року на 14.00 годину учасники процесу не з`явилися, із заявами про відкладення або про розгляд справи за їх відсутності до суду не зверталися.
       Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду та положення ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без присутності належним чином повідомлених сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції виходив з неповажності та необгрунтованості причин пропуску строку.
 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
 
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 серпня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 220 496,10 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом становить 28 659,91 доларів США; сума відсотків за користування кредитом - 4 177,86 доларів США; сума пені за прострочення виконання зобов`язань - 958 023,87 грн. та судовий збір у розмірі 3 219 грн. В задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення відмовлено.
Відповідно до ст..3 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення підлягає примусовому виконанню на підставі виконавчого документу.
Відповідно до п.2 ч.1, п.1 ч.2 ст..22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені протягом одного року. Строки, для виконання судових рішень встановлюються з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст..23 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:
1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;
2) частковим виконанням рішення боржником;
3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. 
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони. 
05.10.2016 року набув чинності новий ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року та відповідно до п.5 прикінцевих та перехідних положень цього Закону строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05.10.2016 року збільшився до 3 років.
Відповідно до ч.1 ст.12 вказаного ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.
Відповідно до ст..58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 
Відповідно до ч.6 ст..12 вказаного Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.
Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.
Відповідно до ч.1-2 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. 
З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення 13 серпня 2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області рішення суду, стягувач, на користь якого ухвалено рішення, на протязі майже 5 років, жодного разу не проявив ініціативи отримати виконавчий лист. Матеріали справи не містять жодного доказу, що стягувач звертався до суду протягом строку встановленого законом для пред`явлення виконавчого листа до виконання з приводу отримання виконавчого листа, що стягував був зацікавлений та вживав дії щоб отримати виконавчий лист. 
 
На час звернення заявника у липні 2019 року до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа, строк для пред`явлення його до виконання закінчився. При цьому, як вірно було встановлено судом першої інстанції, обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску цього строку поважними заява та матеріали справи не містять.
 
Посилання заявника, що виконавчий лист був виданий йому вже після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є безумовною і достатньою підставою поновлення такого строку, оскільки стягувач не був позбавлений права раніше звернутись до суду із заявою про отримання виконавчого листа і існування будь-яких об`єктивних перешкод для такого звернення, стягувачем у заяві про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не наведено.
Отже, зазначене може свідчити лише про неналежне ставлення заявника до своїх прав та обов`язків стягувача, а не про наявність достатніх підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
 
За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що міськрайонний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви.
 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, необґрунтовані, бездоказові та зведені до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав правильну оцінку, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» адвоката Мамчур Ірини Василівни - залишити без задоволення.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 вересня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 27.04.2020 року

Головуючий                  О.М. Таварткіладзе

Судді:                 А.П. Заїкін

                                                                       С.О. Погорєлова