Ухвала
 
23 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 754/6623/15-ц
 
провадження № 61-4279ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Білоконь О. В., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено.
 
Замінено сторону у виконавчому провадженні № 48706400, а саме: боржника ОСОБА_2 на його правонаступників: ОСОБА_3 ,   ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
 
Постановою Київського апеляційного суду від  19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.
 
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року змінено.
 
Доповнено абзац другий резолютивної частини ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року реченням наступного змісту:
 
«Правонаступники, як спадкоємці боржника ОСОБА_2 , зобов`язані задовольнити вимоги ОСОБА_1 повністю, але в межах вартості майна, одержаного ними у спадщину, у розмірі, який відповідає частці у спадщині кожного з них».
 
В іншій частині ухвалу Деснянського районного суду м. Києва                                     від 20 листопада 2019 року залишено без змін.
 
У березні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від  19 лютого 2020 року, в якій заявник просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-2697/11, провадження № 61-28147сво18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею                      390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати із Деснянського районного суду м. Києва цивільну справу № 754/6623/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 квітня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                              Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. М. Осіян
                                                                                                                  О. В. Білоконь