Ухвала 
 
25 березня 2020 року
м. Київ
справа № 314/3916/15-ц
провадження № 61-4824 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна           спільним майном подружжя та поділ майна,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 01 січня 2004 року по 05 червня 2010 року без реєстрації шлюбу. 
Визнано спільною сумісною власністю подружжя майно та визнано право спільної часткової власності за ОСОБА_1 та          ОСОБА_3 на 1/2 частку за кожним на: нежитлову будівлю магазину - літера А з прибудовою А1, земельну ділянку, площею 0,0211 га, для функціонування магазину, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль ГАЗ 2705-415, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вантажний фургон ізотермічний ТАТА, модель LPT 613-58, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; вантажний рефрижератор VOLVO, модель FH12, обладнаний навантажувальним-розвантажувальним пристроєм, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; причіп фургон Е SHMITZ, модель К 018, реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Визнано спільною сумісною власністю подружжя майно та поділено майно: 
ОСОБА_1 виділено у власність: телевізор «LG CT-25Q20RQ», музичний центр «Thomson CS550», пральну машину «LG WD10405NDK», холодильник «Samsung RS20RPS», ноутбук HP, телевізор «LG M2232D», пилосос «Philips FC8764», кріплення до плоского телевізора «LCD338 itech»;
ОСОБА_3 виділено у власність: мікрохвильову піч «Panasonic NN GD 576 MZPE», газову піч «Electrolux», бойлер «Горєньє», кухонний комбайн «Kenwood», м`які меблі (диван і два крісла), електром`ясорубку, котел газовий настінний. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму витрат на будівельні матеріали, які були використані при будівництві господарських будівель та споруд житлового будинку АДРЕСА_2 у розмірі 125 000,00 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2017 року в частині поділу нежитлової будівлі магазину та земельної ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Виділено у власність ОСОБА_3 нежитлову будівлю магазину - літера А загальною площею 85,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,0211 га, для функціонування магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, з огляду на таке.
У порушення пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України заявник подає касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду            від 11 лютого 2020 року, однак в резолютивній частині просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині розподілу майна нежитлової будівлі та земельної ділянки та ухвалити нове рішення, не зазначаючи, яке судове рішення за результатами розгляду касаційної скарги має прийняти суд касаційної інстанції.
Таким чином, заявнику необхідно уточнити, яке судове рішення нею оскаржується та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, визначенихстаттею 409 ЦПК України. Також надіслати копії уточненої касаційної скарги та доданих матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 квітня               2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. В. Білоконь