ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 квітня 2020 р.                                                                               м. Чернівці 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Романюка В.Я. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 березня 2020 року, –

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , – визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп..
Згідно постанови суду,  ОСОБА_1 , 16.01.2020 року о 02 год. 24 хв. в м. Чернівці по вул. Головній, 117 керував транспортним засобом марки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою м. Чернівці, вул. Миколаївська, 32Б, висновок №100. 
В апеляційній скарзі адвокат Романюк В.Я. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що зазначена постанова є незаконною, оскільки судом під час розгляду даної справи не було досліджено в повному обсязі усі докази та не надано їм належну правову оцінку і за таких умов постанова підлягає скасуванню. 

ЄУНСС №725/341/20 Головуючий у І інстанції: Федіна А.В.
Провадження №33/822/154/20 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Станковська Г.А. 

Зазначає, що в судовому засіданні, під час перегляду відеозапису видно, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився без участі двох свідків, що є порушенням ст. 266 КУпАП та Інструкції. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 погодився, однак, працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу не провели огляд ОСОБА_1 , а інспектором ОСОБА_2 без вказаної дати було оформлено акт про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Дані, що внесено в акт про відмову пройти огляд на стан сп`яніння на місці не підтверджено відеозаписом, який було надано працівниками поліції, а також поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В матеріалах справи є пояснення вищевказаних свідків, а в протоколі про адміністративне правопорушення їхні анкетні дані та особисті підписи відсутні.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження щодо ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.
Відповідно до вимог ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника Романюка В.Я. в інтересах особи, яка притягується ОСОБА_1 та прохання скасувати постанову районного суду й закрити провадження за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Вказані вимоги закону районним судом було дотримано в повному обсязі. 
Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено відповідно до ст. 256 КУпАП.
Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, пунктом 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Згідно розділу ІІІ п.15 цієї інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Апеляційним судом встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю та підтверджується матеріалами адміністративного провадження.
Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364534 від 16.01.2020 року, який складено о 03 год. 10 хв. та в якому вказано, що ОСОБА_1 , 16.01.2020 р. о 02 год. 24 хв. в м. Чернівці по вул. Головна, 117, керував транспортним засобом «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Чернівці, вул. Миколаївська, 32 Б, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1). 
Від надання пояснення по суті порушення ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився та вказав, що надасть в суді і жодних клопотань не заявляв. Вказаний протокол підписав.
З направлення уповноваженої особи патрульної служби на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 16.01.2020 року о 02 год. 41 хв. водія ОСОБА_1 було направлено на огляд до ЧОНД, оскільки в останнього було виявлено ознаки сп`яніння, такі як: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (а.с.3).
Згідно висновку КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №100 від 16.01.2020 року складеного лікарем ОСОБА_5 о 02 год. 45 хв. встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З результатами огляду ознайомлено ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у висновку. Крім того, висновок підписано лікарем ОСОБА_5 та закріплено печаткою (а.с.4). 
Отже, зазначені вище документи, які підтверджують стан сп`яніння ОСОБА_1 , були надані останньому для ознайомлення, при цьому будь-яких зауважень, доповнень чи пояснень до них останнім надано не було. Більш того, матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що ОСОБА_1 не згідний із результатами проведеного огляду та бажає повторно пройти дослідження на стан сп`яніння.
Що стосується тверджень адвоката Романюка В.Я., щодо порушення складання протоколу про адміністративне правопорушення та супутніх до нього документів, то такі доводи захисника є необґрунтованими та недоведеними, оскільки на такі дії працівників поліції Стратулат О.В. жодних скарг не писав і з заявою до суду на їх неправомірні дії не звертався, а самочинно підписав всі документи і не заперечував встановлених в них фактів.
Слід зазначити, що ОСОБА_1 , як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, про що свідчить його підпис в протоколі. 
Так, адвокат в своїй апеляційній скарзі акцентує увагу на ч.2 ст. 266 КУпАП, а саме, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
Однак, такі твердження захисту є помилковими, оскільки огляд ОСОБА_1 проводився лікарем-наркологом ЧОНД, відповідно до направлення уповноваженої особи патрульної поліції, згідно висновку якого й складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому присутність свідків при даному огляді не передбачена.
Крім того, як видно з протоколу судового засідання, ОСОБА_1 , особисто вказує про те, що він погодився пройти огляд на стан сп`яніння, проте, у зв`язку з відсутністю у працівників поліції газоаналізатора, його було доставлено у ЧОНД до лікаря-нарколога, де він двічі проходив тест з результатами якого не погодився. 
Таким чином, працівниками поліції не порушено порядку та вимог проведення огляду на стан сп`яніння, як того вимагає КпАП України й Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735. 
Що стосується посилань захисту на наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , то вони також не заслуговують на увагу суду. Вказані свідки були присутніми при тому, як працівники поліції евакуювали транспортний засіб ОСОБА_1 , так як останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, а не при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, як на це посилається у своїй апеляційній скарзі апелянт, у суду немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства. Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини, у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364534 від 16.01.2020 року щодо ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КпАП України.
Будь-яких інших порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не встановлено.
Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до остаточного висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта є такими, що не ґрунтуються на законі, а тому не знаходить підстав для скасування постанови районного суду та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , як про те апелює захист.
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -    

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Романюка В.Я. – залишити без задоволення. 
Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернівецького
апеляційного суду Г.А. Станковська