ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 березня 2020 року           справа № 200/10690/18-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання - Сізонов Е.С., за участю представника позивача- адвоката Ковальової А.Г., представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 р.  у справі  № 200/10690/18-а (головуючий І інстанції Циганенко А.І.)  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Крамміськбуд"  до  Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                                                      В С Т А Н О В И В: 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Крамміськбуд" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. 
Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем з порушенням діючого законодавства на підставі акту № 972/05-14-13-34546602 від 10.09.2018 були складені податкові повідомлення-рішення від 03.10.2018 року № 0007811413, № 0007821413, № 0007831413, які є необґрунтованими та безпідставними. З посиланням на статті 19, 61, Конституції України, статті 14, 16, 20, 44, 46, 85, 134, 140,  Податкового кодексу України, позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача: від 03 жовтня 2018 року №0007811413, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1395966,00 гривень та нараховані штрафні санкції в сумі 348991,50 гривень; від 03 жовтня 2018 року №0007821413, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 677831,00 гривень та нараховані штрафні санкції в сумі 169457,75 гривень; від 03 жовтня 2018 року №0007831413, яким підприємству зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3020389,00 гривень.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що податкові повідомлення-рішення були винесені податковим органом з порушенням норм податкового законодавства, оскільки усі здійснені операції підтверджено належними первинними документами, які відповідають видам цих операцій та містять необхідні для цілей оподаткування відомості про їх зміст та учасників, а правочини, укладені з контрагентами, мають реальний товарний характер.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 р.  у справі № 200/10690/18-а позовні вимоги було задоволено повністю, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0007811413 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Крамміськбуд» грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1744957 (один мільйон сімсот сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 50 копійок, в тому числі за податковими зобов`язаннями 1395966 (один мільйон триста п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, за штрафними санкціями 348991 (триста сорок вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 50 копійок, прийняте Головним управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області 03 жовтня 2018 року; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0007821413 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Крамміськбуд» грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 847288 (вісімсот сорок сім тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 75 копійок, в тому числі за податковими зобов`язаннями 677831 (шістсот сімдесят сім тисяч вісімсот тридцять одна) гривня 00 копійок, за штрафними санкціями 169457 (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім) гривень 75 копійок, прийняте Головним управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області 03 жовтня 2018 року; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0007831413 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Крамміськбуд» від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за І квартал 2018 року у розмірі 3020389 (три мільйони двадцять тисяч триста вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок, прийняте Головним управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області 03 жовтня 2018 року; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Крамміськбуд» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 84189 (вісімдесят чотири тисячі сто вісімдесят дев`ять) гривень 53 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області. 
Не погодившись з таким рішенням, Головне управління ДФС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач зазначив наступне.
Первинні документи надані до перевірки складені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції 05.06.1995 за №168/704. Контрагенти позивача не мають на балансі достатньої кількості основних засобів та кількості працівників для виконання об`ємів робіт, визначених договорами. Згідно даних АІС «Податковий блок», «Архів податкових накладних» неможливо підтвердити безпосередній факт придбання послуг та товарів, які в подальшому були надані на адресу позивача.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року було замінено в адміністративній справі № 200/10690/18-а  відповідача - Головне управління ДФС у Донецькій області на Головне управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач).
В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.   
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Крамміськбуд» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 34546602 (том 2, арк.справи 44-45).
19 серпня 2016 року між позивачем (генеральний підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Єдиний будівельний стандарт» (субпідрядник) було укладено договір субпідряду № 16/1908-1. За умовами договору субпідрядник на свій страх та ризик прийняв на себе обов`язок, власними або залученими силами виконати роботи з «Озеленення міста, а саме реконструкцію парку культури та відпочинку ім. Пушкіна в м. Краматорськ» (том 2, арк.справи 166-184).
06 грудня 2017 року між позивачем (генеральний підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Єдиний будівельний стандарт» (субпідрядник) було укладено договір субпідряду №17/0612-2. За умовами договору субпідрядник на свій страх та ризик прийняв на себе обов`язок, власними або залученими силами виконати роботи з «Озеленення міста, а саме реконструкцію парку культури та відпочинку ім. Пушкіна в м. Краматорськ» (том 3, арк.справи 65-78).
На виконання вказаних договорів субпідрядник виконав роботи з «Озеленення міста, а саме реконструкцію парку культури та відпочинку ім. Пушкіна в м. Краматорськ», що підтверджується: договірною ціною на будівництво в 2016 році (том 2, арк.справи 185-192); договірною ціною на будівництво в 2017 році (том 3, арк.справи 79-80); банківськими виписками про оплату робіт (том 2, арк.справи 194, том 3, арк.справи 36-47); довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року (том 2, арк.справи 95-196); актом № 1 приймання виконаних робіт за листопад 2016 року (том 2, арк.справи 197-206); підсумковою відомістю ресурсів (том 2, арк.справи 207-213, арк.справи 233, арк.справи 241-250; том 3, арк.справи 1-3,  арк.справи 53-54,  арк.справи 61-64, арк.справи 86-87, арк.справи 94-95 ); розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису (том 2, арк.справи 214-223, арк.справи 234-236; том 3, арк.справи 4-7,  арк.справи 24-35,  арк.справи 55-57, арк.справи 88-90, арк.справи 96-97); актом №7-1/2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року (том 2, арк.справи 224-228); довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року (том 2, арк.справи 237-238); актом №1-1/1 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року (том 2, арк.справи 239-240); актом №2-1/2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року (том 3, арк.справи 8-23); довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2107 року (том 3, арк.справи 48-49, арк.справи 81-82); актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року (том 3, арк.справи 50-52, арк.справи 83-85); актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року (том 3, арк.справи 58-60); актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року (том 3, арк.справи 91- 93); актом звіряння взаємних розрахунків за період: січень 2015-березень 2018 років (том 2, арк.справи 165).
01 жовтня 2015 року між позивачем (орендар) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна-Торгова компанія РЕМТОРГМБУД» (орендодавець) був укладений договір оренди №0110/15. За умовами якого орендодавець передав в строкове платне користування зовнішні металеві трубчасті інвентарні риштування 5052м2 в комплекті (том 3, арк.справи 105-111).
На виконання вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв та оплатив користування зовнішніми металевими трубчастими інвентарними риштуваннями 5052м2 в комплекті, що підтверджується: актом №1 приймання-передачі зовнішніх металевих трубчастих інвентарних риштувань від 01.10.2015 (том 3, арк.справи 112); актом №2 повернення зовнішніх металевих трубчастих інвентарних риштувань від 30.12.2015 (том 3, арк.справи 113); рахунком на оплату №2 від 01.10.2015 на суму 124502,88 гривень (том 3, арк.справи 114); банківською випискою (том 3, арк.справи 115-116); актом надання послуг №15 від 30.12.2015 на суму 124502,88 гривень (том 3, арк.справи 117).
12 жовтня 2015 року між позивачем (генеральний підрядник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна-Торгова компанія РЕМТОРГМБУД» (субпідрядник) був укладений договір субпідряду №15/1210-1. За умовами договору субпідрядник зобов`язався виконати роботи «Капітальний ремонт. Заміна вікон та дверей, утеплення фасадів та покрівлі будівлі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №16 м. Краматорськ» (том 3, арк.справи 118-125). 
На виконання вказаних договорів субпідрядник виконав роботи з «Капітальний ремонт. Заміна вікон та дверей, утеплення фасадів та покрівлі будівлі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №16 м. Краматорськ», що підтверджується: договірною ціною (том 3, арк.справи 126-127); банківськими виписками (том 3, арк.справи 128-136, арк.справи 150-151); довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 року (том 3, арк.справи 137-138); актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (том 3, арк.справи 139-143); підсумковою відомістю ресурсів (том 3, арк.справи 144-146); розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 (том 3, арк.справи 147-149).
19 серпня 2016 року між позивачем (генеральний підрядник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна-Торгова компанія РЕМТОРГМБУД» (субпідрядник) був укладений договір субпідряду №16/1908-5. За умовами договору субпідрядник зобов`язався виконати роботи «Озеленення міста, а саме реконструкція парку культури та відпочинку ім. Пушкіна в м. Краматорськ» (том 3, арк.справи 152-168). 
На виконання вказаних договорів субпідрядник виконав роботи з «Озеленення міста, а саме реконструкцію парку культури та відпочинку ім. Пушкіна в м. Краматорськ», що підтверджується: договірною ціною на будівництво озеленення міста, а саме реконструкцію парку культури та відпочинку ім. Пушкіна в м. Краматорськ, що здійснюється в 2016 році (том 3, арк.справи 169-174); банківськими виписками (том 3, арк.справи 175-177, арк.справи 196); довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року (том 3, арк.справи 178-179); актом №7-2/1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року (том 3, арк.справи 180-183); підсумковою відомістю ресурсів (том 3, арк.справи 184-186); розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису №7-2-1 (том 3, арк.справи 187-189); актом №2-1/1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року (том 3, арк.справи 190-192); підсумковою відомістю ресурсів (том 3, арк.справи 193-195).
04 травня 2017 року між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтера-Інвест» (продавець) був укладений договір поставки №17/0405-1. За умовами якого продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв та сплатив товар (том 3, арк.справи 202-209).
На виконання вказаного договору продавець передав у власність покупця метизну продукцію в асортименті, що підтверджується: рахунками-фактурами №СФ-0000299 від 03.05.2017, №СФ-0000619 від 31.08.2017 (том 3, арк.справи 210, арк.справи 218); банківськими виписками (том 3, арк.справи 211-212, арк.справи 215-217, арк.справи 220); видатковими накладними № РН-0000091 від 16.05.2017, № РН-0000150 від 31.08.2017 (том 3, арк.справи 213, арк.справи 219); товарно-транспортною накладною №0000000019 від 16.05.2017 (том 3, арк.справи 214); сертифікатом якості № 001114 (том 3, арк.справи 221-222).
19 вересня 2016 року між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Гарант Плюс» (постачальник) був укладений договір поставки №52/40. За умовами якого постачальник передав у власність покупця, о покупець прийняв та оплатив нафтопродукти (том 3, арк.справи 228-229).
На виконання вказаного договору постачальник передав у власність покупця дизельне паливо «Energy», бензин А-92 «Energy», бензин А-95, що підтверджується: рахунками-фактурами №0040/0000008 від 20.09.2016, №0040/0000158 від 10.10.2016, №0040/0000258 від 24.10.2016, №0040/0000380 від 08.11.2016, №0040/0000400 від 09.11.2016, №0040/0000531 від 28.11.2016, №0040/000476 від 28.11.2016, №0040/0000564 від 01.12.2016, №0040/0000689 від 23.12.2016, №0040/0000061 від 16.01.2017  (том 3, арк.справи 230, арк.справи 234, арк.справи 238, арк.справи 242, арк.справи 246, арк.справи 250; том 4 арк.справи 2, арк.справи 3, арк.справи 7, арк.справи 11); банківськими виписками (том 3, арк.справи 231-232, арк.справи 235-236, арк.справи 239-240, арк.справи 243-244,  247-248; том 4, арк.справи 1, арк.справи 4-5, арк.справи 8-9, арк.справи 12-13); видатковими накладними №0040/0000013 від 22.09.2016, №0040/0000143 від 11.10.2016, №0040/0000250 від 26.10.2016, №0040/0000355 від 09.11.2016, №0040/0000364 від 10.11.2016, №0040/0000476 від 28.11.2016, №0040/0000521 від 01.12.2016, №0040/0000640 від 23.12.2016, №0040/0000066 від 18.01.2017 (том 3, арк.справи 233, арк.справи 237, арк.справи 241, арк.справи 245, арк.справи 249; том 4 арк.справи 2, арк.справи 6, арк.справи 10, арк.справи 14); специфікацією №0040/0000013-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0040/0000013 від 22.09.2016 (том 3, зв. бік арк.справи 233); специфікацією №0040/0000413-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0040/0000413 від 11.10.2016 (том 3, зв. бік арк.справи 237); специфікацією №0040/0000250-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0040/0000250 від 26.10.2016 (том 3, зв. бік арк.справи 241); специфікацією №0040/0000355-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0040/0000355 від 09.11.2016 (том 3, зв. бік арк.справи 245);специфікацією №0040/0000364-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0040/0000364 від 10.11.2016 (том 3, зв. бік арк.справи 249); специфікацією №0040/0000476-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0040/0000476 від 28.11.2016 (том 4, зв. бік арк.справи 2); специфікацією №0040/0000521-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0040/0000521 від 01.12.2016 (том 4, зв. бік арк.справи 6); специфікацією №0040/0000640-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0040/0000640 від 23.12.2016 (том 4, зв. бік арк.справи 10); специфікацією №0040/0000066-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0040/0000066 від 18.01.2017 (том 4, зв. бік арк.справи 10).
01 березня 2015 року між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-Торгівельна фірма «АВІАС» (постачальник) був укладений договір поставки №30/77. За умовами якого постачальник передав у власність покупця, о покупець прийняв та оплатив нафтопродукти (том 4, арк.справи 21-22).
На виконання вказаного договору постачальник передав у власність покупця дизельне паливо «Energy», бензин А-92 «Energy», бензин А-95, що підтверджується: рахунками-фактурами №0077/0000180 від 10.03.2015, №0077/0000215 від 23.03.2015, №0077/0000268 від 07.04.2015, №0077/0000309 від 21.04.2015, №0077/0000327 від 28.04.2015, №0077/0000391 від 18.05.2015, №0077/0000434 від 27.05.2015, №0077/0000457 від 04.06.2015, №0077/0000530 від 24.06.2015, №0077/0000629 від 14.07.2015, №0077/0000722 від 30.07.2015, №0077/0000849 від 28.08.2015, №0077/0000960 від 21.09.2015, №0077/0001045 від 06.10.2015, №0077/0001158 від 22.10.2015, №0077/0001312 від 12.11.2015 (том 4, арк.справи 23, 27, 31, 34, 37, 42, 45, 50, 53, 56, 60, 63, 66, 70, 73, 77); банківськими виписками (том 4, арк.справи 24, 28, 32, 35, 38, 40, 43, 46-48, 54, 57-58, 61, 64, 67-68, 71, 74-75, 78 ); видатковими накладними №0077/0000164 від 11.03.2015, №0077/0000196 від 24.03.2015, №0077/0000253 від 10.04.2015, №0077/0000286 від 22.04.2015, №0077/0000301 від 29.04.2015, №0077/0000323 від 07.05.2015, №0077/0000369 від 20.05.2015, №0077/0000400 від 27.05.2015, №0077/0000430 від 05.06.2015,  №0077/0000511 від 26.06.2015, №0077/0000601 від 16.07.2015, №0077/0000668 від 31.07.2015, №0077/0000799 від 01.09.2015, №0077/0000908 від 23.09.2015, №0077/0000977 від 07.10.2015, №0077/0001104 від 26.10.2015, №0077/0001243 від 13.11.2015 (том 4, арк.справи 26, 30, 33, 36, 39, 41, 44, 49, 52, 55, 59, 62, 65, 69, 72, 76, 79 ); специфікацією №0077/0000164-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000164 від 11.03.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 26);специфікацією №0077/0000196-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000196 від 24.03.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 30); специфікацією №0077/0000253-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000253 від 10.04.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 33); специфікацією №0077/0000286-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000286 від 22.04.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 36); специфікацією №0077/0000301-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000301 від 29.04.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 39); специфікацією №0077/0000323-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000323 від 07.05.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 41); специфікацією №0077/0000369-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000369 від 20.05.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 44); специфікацією №0077/0000400-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000400 від 27.05.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 49); специфікацією №0077/0000430-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000430 від 05.06.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 52); специфікацією №0077/0000511-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000511 від 26.06.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 55); специфікацією №0077/0000601-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000601 від 16.07.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 59); специфікацією №0077/0000668-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000668 від 31.07.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 62); специфікацією №0077/0000799-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000799 від 01.09.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 65); специфікацією №0077/0000908-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000908 від 23.09.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 69); специфікацією №0077/0000977-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/0000977 від 07.10.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 72); специфікацією №0077/00001104-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/00001104 від 26.10.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 76); специфікацією №0077/00001243-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0077/00001243 від 13.11.2015 (том 4 зв. бік арк.справи 79).
10 вересня 2018 року посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області складений акт № 972/05-14-13-34546602 «про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «будівельна компанія КрамМіськбуд» (код ЄДРПОУ 34546602, номер телефону (06264) 14506, адреса електронної пошти kramgorstroi@gmail.com), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2015 по 31.03.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.03.2018» (далі - Акт).
Згідно Акту позивач перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у м. Краматорську та є платником податку на додану вартість (том 1, арк.справи 55)
За висновками Акту позивач порушив податкове законодавство по взаємовідносинах з наступними контрагентами: на порушення підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України ТОВ «БК КРАММІСЬКБУД» завищено суму податкового кредиту по операціям з ТОВ «БГ «ЄДИНИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» за 2016 рік на загальну суму 249 412,00 гривень, в тому числі в декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року на суму 249 412,00 гривень, за 2017 рік на загальну суму 166 667,00 гривень, в тому числі в декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року на суму 166 667,00 гривень та в порушення пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44 розділу ІІ, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, розділу V П(С)БО 1, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 7 лютого 2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868, пункту 5 П(С)БО № 9 «Запаси», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 751/4044, та пункту 6 П(С)БО № 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248, зі змінами внесеними наказами Міністерства фінансів України до даних стандартів, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та  пункт 2.4 глави 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 5 червня 1995 року за № 168/704, внаслідок неправомірного визначення показників Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, наслідком чого стало заниження об`єкта оподаткування на суму 5 596 600,00 гривень, у тому числі: 2016 рік - 4 115 062,00 гривень, 2017 рік - 1 481 538,00 гривень (суть порушення викладена в додатку до акту перевірки № 9, том 1, арк.справи 192-200); на порушення підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України ТОВ «БК КРАММІСЬКБУД» завищено суму податкового кредиту по операціям з ТОВ «БТК РЕМТОРГМБУД» за 2015 рік на загальну суму 70750,00 гривень, в тому числі в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року на суму 8333,00 гривень, за листопад 2015 року на суму 16667,00 гривень, грудень 2015 року на суму 45750,00 гривень, за 2016 рік на загальну суму 36455,00 гривень, в тому числі в декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року на суму 11455,00 гривень, за листопад 2016 року на суму 25000,00 гривень та в порушення пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44 розділу ІІ, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, розділу V П(С)БО 1, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 7 лютого 2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868, пункту 5 П(С)БО № 9 «Запаси», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 751/4044, та пункту 6 П(С)БО № 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248, зі змінами внесеними наказами Міністерства фінансів України до даних стандартів, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та  пункту 2.4 глави 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 5 червня 1995 року за № 168/704, внаслідок неправомірного визначення показників Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, наслідком чого стало заниження об`єкта оподаткування на суму 582777,40 гривень, у тому числі: 2015 рік - 411027,40 гривень, 2016 рік - 171750,00 гривень (суть порушення викладена в додатку до акту перевірки № 9, том 1 арк.справи 201-211); на порушення підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України ТОВ «БК КРАММІСЬКБУД» завищено суму податкового кредиту по операціям з ТОВ «АЛЬТЕРА-ІНВЕСТ» за 2017 рік на загальну суму 69717,00 гривень, в тому числі в декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року на суму 69717,00 гривень та в порушення пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44 розділу ІІ, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, пункту 3 розділу ІІІ  Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 7 лютого 2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за 336/22868,  частини 2 статті 3 розділу І, частини 1 статті 11 розділу ІV Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» безпідставно включено до складу рядка 2050 «собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати (форма № 2) за перевірений період суми витрат на придбання ТМЦ (запчастини) нібито від ТОВ «АЛЬТЕРА ІНВЕСТ» на суму 348584,00 гривень без ПДВ, в тому числі в травні 2017 року на суму 348584,00 гривень фактичне постачання яких не підтверджено первинними документами, оформленими з порушеннями згідно вимог чинного законодавства всього на загальну суму 348584,00 гривень (при перерахуванні в одиницю виміру тисяч гривень - 349 тисяч гривень) у тому числі за 2017 рік на суму 348584,00 гривень (при перерахуванні в одиницю виміру тисяч гривень - 349 тисяч гривень) (суть порушення викладена в додатку до акту перевірки № 9, (том 1, арк.справи 241-250, том 2, арк.справи 1-8); на порушення підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України завищено суму податкового кредиту по операціям з ТОВ «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС» за 2016 рік на загальну суму 22306,00 гривень, в тому числі в декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року на суму 9908,00 гривень, за грудень 2016 року на суму 12397,00 гривень, за 2017 рік на загальну суму 5108,00 гривень, в тому числі в декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року на суму 5108,00 гривень та в порушення пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44 розділу ІІ, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, пункту 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 7лютого 2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за 336/22868,  частини 2 статті 3 розділу І, частини 1 статті 11 розділу ІV Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» безпідставно включено до складу рядка 2050 «собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати (форма № 2) за перевірений період суми витрат на придбання ТМЦ (паливо) від ТОВ «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС» на суму 146736,00 гривень без ПДВ, в тому числі в листопаді 2016 року на суму 53892,00 гривень, у грудні 2016 року на суму 67303,00 гривень та січні 2017 року на суму 25542,00 гривень фактичне постачання яких не підтверджено первинними документами, оформленими з порушеннями згідно вимог чинного законодавства всього на загальну суму 146736,00 гривень (при перерахуванні в одиницю виміру тисяч гривень - 147 тисяч гривень) у тому числі за 2016 рік на суму 121194,00 гривень (при перерахуванні в одиницю виміру тисяч гривень - 121 тисяч гривень) та за 2017 рік на суму 25542,00 гривень (при перерахуванні в одиницю виміру тисяч гривень - 26 тисяч гривень) (суть порушення викладена в додатку до акту перевірки № 9, том 2, арк.справи 8-22); на порушення підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України завищено суму податкового кредиту по операціям з ТОВ «ВТФ «АВІАС» за 2015 рік на загальну суму 22283,00 гривень, в тому числі в декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року на суму 5613,00 гривень, за вересень 2015 року на суму 1958,00 гривень,  за жовтень 2015 року на суму 5158,00 гривень, за листопад 2015 року на суму 9554,00 гривень та в порушення пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44 розділу ІІ, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, пункту 3 розділу ІІІ  Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 7 лютого 2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за 336/22868,  частини 2 статті 3 розділу І, частини 1 статті 11 розділу ІV Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» безпідставно включено до складу рядка 2050 «собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати (форма № 2) за перевірений період суми витрат на придбання ТМЦ (паливо) від ТОВ «ВТФ «АВІАС» на суму 111417,00 гривень без ПДВ, в тому числі в у вересні 2015 року на суму 37854,00 гривень, у жовтні 2015 року на суму 45458,00 гривень та листопаді 2015 року на суму 28104,00 гривень фактичне постачання яких не підтверджено первинними документами, оформленими з порушеннями згідно вимог чинного законодавства всього на загальну суму 111417,00 гривень (при перерахуванні в одиницю виміру тисяч гривень - 111 тисяч гривень) у тому числі за 2015 рік на суму 111417,00 гривень (при перерахуванні в одиницю виміру тисяч гривень - 111 тисяч гривень) (суть порушення викладена в додатку до акту перевірки № 9, том 2, арк.справи 22-37).
03 жовтня 2018 року на підставі Акту Головним управління ДФС у Донецькій області були прийняті податкові повідомлення-рішення: форми «Р» №0007811413 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія КрамМіськБуд» грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1744957 (один мільйон сімсот сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 50 копійок, в тому числі за податковими зобов`язаннями 1395966 (один мільйон триста п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, за штрафними санкціями 348991 (триста сорок вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 50 копійок; форми «Р» №0007821413 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія КрамМіськБуд» грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 847288 (вісімсот сорок сім тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 75 копійок, в тому числі за податковими зобов`язаннями 677831 (шістсот сімдесят сім тисяч вісімсот тридцять одна) гривня 00 копійок, за штрафними санкціями 169457 (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім) гривень 75 копійок; форми «П» № 0007831413 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія КрамМіськБуд» від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за І квартал 2018 року у розмірі 3020389 (три мільйони двадцять тисяч триста вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок (том 1, арк.справи 46-52).
Податковий кредит сформований та зазначений в податкових деклараціях за перевіряємий період (том 4, арк.справи 80-214). 
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Порядок визначення та склад витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, встановлені статтею 138 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Згідно з правилами формування витрат, передбаченими у пунктах 138.2, 138.4 статті 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
З наведених законодавчих положень випливає, що право на зменшення об`єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.
Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV) поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством у відповідності до статті 2 цього Закону.
В статті 9 Закону №996-ХІV зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За приписами пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: 
а) придбання або виготовлення товарів та послуг; 
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); 
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. 
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно пункту 198.2. датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. 
В силу вимог пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
До 1 липня 2017 року діяло правило за яким податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, первинні документи (договори, видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, та інші первинні документи), надані позивачем на підтвердження здійснення витрат на придбання (виготовлення) товарів (послуг) та для визначення суми податкового кредиту звітних (податкових) періодів, відповідають вимогам Закону №996-ХІV, а від так, є належними, допустимими достовірними та достатніми доказами.
Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.
Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.
Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на зменшення об`єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат.
Однак у даній справі відповідачем не доведено існування таких обставин.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на інформацію отриману з Автоматизованої системи співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів (АІС Податковий блок), комп`ютерної автоматизованої системи «Картка платника», у зв`язку із наступним.
Інформаційні бази даних податкового органу не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, та неточності які впливають на правовий статус платника податку. Бази даних ДПІ не є належними доказами, чинним законодавством також не передбачена належність таких баз до засобів доказування.
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо неправомірного відображення кореспонденції рахунків щодо перерахування грошових коштів з огляду на наступне.
Позивач в бухгалтерському обліку правомірно відобразив кореспонденцію рахунків щодо перерахованих грошових коштів, а саме Д-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - К-т 311 «Поточні рахунки в національній валюті». На думку податкового органу кореспонденція рахунків має бути: Д-т 377 «Розрахунки з іншими дебіторами»  - К-т 311 «Поточні рахунки в національній валюті», про що відображено в акті перевірки.
Також колегія суддів зазначає, що є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо посилання на абзац 8 статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки дана норма закону закріплює принципи бухгалтерського обліку та фінансової звітності.
Згідно частини 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство самостійно: визначає   за   погодженням   з  власником  (власниками)  або уповноваженим   ним   органом  (посадовою  особою)  відповідно  до установчих  документів  облікову  політику  підприємства; обирає форму  бухгалтерського   обліку   як   певну   систему регістрів  обліку,  порядку  і  способу реєстрації та узагальнення інформації в них з  додержанням  єдиних  засад,  встановлених  цим Законом,   та   з  урахуванням  особливостей  своєї  діяльності  і технології обробки облікових даних; розробляє систему    і     форми     внутрішньогосподарського (управлінського)   обліку,   звітності  і  контролю  господарських операцій,  визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила   документообігу  і  технологію  обробки облікової  інформації,  додаткову  систему  рахунків  і  регістрів аналітичного обліку; може виділяти   на   окремий  баланс  філії,  представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи,  які зобов`язані вести бухгалтерський  облік,  з  наступним  включенням  їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає   доцільність  застосування  міжнародних  стандартів (крім   випадків,  коли  обов`язковість  застосування  міжнародних стандартів  визначена  законодавством).
Згідно «Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій»,  затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30 листопада 1999 року № 291 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за № 893/4186 на рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи і надані послуги. На цьому рахунку учасник промислово-фінансової групи веде облік розрахунків за одержані від учасників ПФГ товарно-матеріальні цінності (роботи, послуги).
За кредитом рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» відображається заборгованість за одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, послуги, за дебетом - її погашення, списання тощо.
Рахунок 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» має такі субрахунки:
631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»
632 «Розрахунки з іноземними постачальниками»
633 «Розрахунки з учасниками ПФГ»
На субрахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.
На рахунку 37 «Розрахунки з різними дебіторами» ведеться облік розрахунків за поточною дебіторською заборгованістю з різними дебіторами за авансами виданими, нарахованими доходами, за претензіями, за відшкодуванням завданих збитків, за позиками членів кредитних спілок та за іншими операціями.
Рахунок 37 «Розрахунки з різними дебіторами» має такі субрахунки:
371 «Розрахунки за виданими авансами»
372 «Розрахунки з підзвітними особами»
373 «Розрахунки за нарахованими доходами»
374 «Розрахунки за претензіями»
375 «Розрахунки за відшкодуванням завданих збитків»
376 «Розрахунки за позиками членам кредитних спілок»
377 «Розрахунки з іншими дебіторами»
378 «Розрахунки з державними цільовими фондами»
379 «Розрахунки за операціями з деривативами»
За дебетом рахунку 37 «Розрахунки з різними дебіторами» відображається виникнення дебіторської заборгованості, за кредитом - її погашення чи списання.
На субрахунку 377 «Розрахунки з іншими дебіторами» ведеться облік розрахунків за іншими операціями, облік яких не відображається на інших субрахунках рахунку 37 «Розрахунки з різними дебіторами», зокрема розрахунки за операціями, пов`язаними із здійсненням спільної діяльності (без створення юридичної особи), усі види розрахунків з працівниками (крім розрахунків за виплатами працівникам та з підзвітними особами), інші розрахунки.
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що первинні документи, надані до перевірки, складені з порушенням вимог чинного законодавства, з огляду на наступне .
Відповідно до ДСТУ БД.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» первинними обліковими документами в будівництві є довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3а), акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), котрі оформлені належним чином та мають обов`язкові реквізити. Дані документи обов`язкові до застосування при визначені вартості виконаних об`ємів будівельних робіт та проведення розрахунків за виконані роботи. Підсумкова відомість ресурсів за звітний період грудень 2016 року та розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису № 1-1-1 на підготовчі роботи, може підписуватися тільки інженером-кошторисником, печатка на дані підписи не проставляється. В документах, на котрі посилається податковий орган, міститься підпис в рядку «склав».
Для того щоб документ претендував на роль первинного, він повинен мати всі обов`язкові реквізити  визначені частиною  2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». 
Згідно пункту 2.5. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Інженер-кошторисник, відповідно до чинного законодавства України не є посадовою особою, відповідальною за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. Відповідно до законодавства такою особою є директор товариства. Неістотні  недоліки  в  документах,  що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської  операції,  за  умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати  особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства,  від  імені  якого складено документ, зміст та обсяг господарської  операції  тощо.
Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги на те, що документи, які підтверджують господарську операцію, мають признаки дефектності та відсутність матеріально-технічної бази, виробничих ресурсів/потужностей та найманих працівників  у контрагента позивача при провадженні господарської діяльності з огляду на наступне.
Податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки настають саме для цієї особи.
Факт відсутності у контрагента позивача матеріальних і трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання господарських операцій та не свідчить про необґрунтованість податкової вигоди.
Формування суб`єктом господарювання податкового кредиту та витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення позивача права на відшкодування податку на додану вартість, оскільки останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Стосовно доводів апеляційної скарги про не правильне оформлення товарно-транспортних накладних колегія суддів зазначає наступне.
Типова форма товарно-транспортної накладної наведена в додатку 7 до «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказом Мінтрансу України за № 363 від 14 жовтня 1997 року. Транспортна документація підтверджує лише операцію з надання послуг перевезення, також товарно-транспортна накладна не міститься в переліку документів, необхідних для відображення податкового кредиту. Вартості товару вона не стосується. Тому якщо є всі необхідні документи на такий товар, то можливо відобразити його вартість у витратах на загальних підставах. 
З метою документального оформлення цієї поставки були належним чином оформлені первинні документи. Всі ці документи були надані податковому органу в процесі перевірки, про що було вказано в Акті.
Наявність помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших документів вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (постанова Верховного Суду від 6 лютого 2018 року в справі № 816/166/15-а (№ К/9901/8403/18).
Колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на відсутність сертифікатів якості на отримані товари, як на підставу безтоварності господарських операцій, оскільки  Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 02 лютого 2016 року по  К/800/40380/14 прийшов до наступного висновку: «…сертифікаційні документи на товар, які не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції; сертифікати якості не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів».
Колегія суддів не приймає до уваги твердження відповідача про не надання позивачем документів, оскільки в Акті зазначено, що при до перевірки були надані оригінали документів, вказаних у запиті від 02.08.2018 № 302303/10/05-99-14-13 (том 1, арк.справи 55).
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Позивачем були надані належним чином оформлені документи, передбачені законодавством про податки та збори, відповідач, навпаки, не надав належних та допустимих доказів порушення позивачем діючого податкового законодавства України, щодо не підтвердження здійснення витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та податком на додану вартість, у зв`язку з придбанням послуг (товарів) за договорами укладеними з контрагентами, переліченими в Акті.
З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення в повному обсязі позовних вимог. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 р.  у справі  № 200/10690/18-а - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 р.  у справі  № 200/10690/18-а  - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 05 березня 2020 року. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                    А.В. Гайдар 

Судді                                                                                                           І.В. Геращенко

                                                                                                                            Е.Г. Казначеєв