УХВАЛА

22 червня 2020 року 
Київ
справа №826/1799/17
адміністративне провадження №К/9901/14867/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Офіс Генеральної прокуратури України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2020 року та постанову Шстого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України в якому просила:
- визнати протиправним і скасувати наказ Генеральної прокуратури України від 19 січня 2017 №41-ц про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління організації прийому громадян та розгляду звернень Генеральної прокуратури України та з органів прокуратури у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до пунктів 7-2 статті 36 КЗпП України;
- зобов`язати Генеральну прокуратуру України поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління організації прийому громадян та розгляду звернень Генеральної прокуратури України та в органах прокуратури;
- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 січня 2017 до дня ухвалення постанови суду;
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від від 15 січня 2020 року позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково. 
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2020 року змінено, виклавши пункт 4 резолютивної частини наступним чином:
«Стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 377 780,88? (триста сімдесят сім тисяч сімсот вісімдесят) гривень 88 коп», в решті рішення залишено без змін.
11 червня 2020 року Офіс Генеральної прокуратури України засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Однак, вказана касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим частиною 4 статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - "Закон № 3674-VI").
Відповідно до підпункту 7 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно з підпукту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою адміністративного суду позову немайнового характеру, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпукту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою адміністративного суду позову майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотоку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
З матеріалів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачка є фізичною особою, звернувся до суду в 2017 році та заявила одну позовну вимогу немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року розміром 1600,  00  грн.
В порушення зазначених правових норм, скаржником не надано доказів сплати судового збору у розмірі 8 855 грн. 93 коп. ((1 600,00 х 0,4) х 200%=1 280,00 (за немайнову вимогу); ((378 796, 42 х 1%) х 200%=7 575, 93 (за майнову вимогу).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA678999980000031219207026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).
Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю касаційної скарги до провадження суду касаційної інстанції, тому відповідно до ст.ст.169, 332, 330 КАС України скарга підлягає залишенню без руху з наданням необхідного строку для усунення недоліків.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Офіс Генеральної прокуратури України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2020 року та постанову Шстого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.
Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, шляхом надання документу про сплату судового збору.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги в установлений судом строк її буде повернуто скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                  Л.О. Єресько

                                                                                                                            В.М. Соколов