ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

06 травня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №577/83/20 
Номер провадження 22-ц/816/1099/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Левченко Т. А. ,  Ткачук С. С. 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ»,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2020 року в складі судді Гетьмана В.В., ухвалене у м. Конотоп, 

                                                      в с т а н о в и в:  

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», в якому просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості житлово-комунальної послуги з постачання природного газу, сплаченої ним у період з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р.
Свої вимоги мотивував тим, що між ним та ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» Конотопський відділ реалізації укладено договір постачання природного газу побутовим споживачам № 1200367437. Квартира, де він мешкає, використовується для проживання в ній, оплату за послуги з постачання природного газу здійснює він. Вважає, що його права як споживача житлово-комунальних послуг із постачання природного газу порушені відповідачем, оскільки у період з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р. ціна (тариф) на всі послуги була значно завищена за рахунок включення до їх вартості економічно необгрунтованої та завищеної ціни на природний газ. У період часу з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р. ним було сплачено на рахунок відповідача за природній газ 1635,10 грн. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Київ від 04.03.2019 р. в справі № 826/9665/16 за позовами ГО «Тарифна Мобілізація», гр. ОСОБА_2 до КМУ, Постанова КМУ № 315 від 27.04.2016 р. була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, тобто з 27.04.2016 р.,  яке набрало законної сили 08.07.2019 р.  Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 р. в справі № 826/9665/16 рішення Окружного адміністративного суду м. Київ від 04.03.2019 р. було залишено без змін. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. в справі № 757/31606/15-ц судом зроблено висновок про те, що в разі відміни судом акта, яким встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги, за зверненням споживача, їх виконавець (постачальник) повинен здійснити перерахунок. Він намагався здійснити досудове врегулювання спору з відповідачем шляхом направлення останньому заяви про здійснення перерахунку сплачених сум за природний газ від 06.08.2016 р. та 31.08.2019 р., однак, отримав відмову у зв`язку з відсутністю передбаченого  законодавством механізму такого перерахунку. Посилаючись на зазначені обставини, просив позов задовольнити.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Київ від 04.03.2019 року по справі № 826/9665/16 визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів  України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів  України від 1 жовтня 2015 року № 758» з моменту її прийняття, а саме з 27 квітня 2016 року, якою підвищено ціну на газ для населення з 3,60 грн за 1 куб.м до 6,879 грн за 1 куб.м. Крім того, ОСОБА_1 посилається на висновки судових експертів, які були зроблені в процесі розгляду вищезазначеної справи в Окружному адміністративному суді м. Киів, якими визнано економічно необґрунтованим тариф в розмірі 6,879 грн за 1 куб. метр газу, встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758». 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заперечує проти доводів апеляційної скарги та вважає, що вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1635 грн 10 коп), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 одержує послуги з постачання природного газу на підставі договору з відповідачем про постачання природного газу побутовим споживачам № 1200367437. 
З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2016 року та 31 серпня 2019 року позивач звертався до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» із заявами про перерахунок оплати за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року (а.с. 4, 6-17).
Листами від 23.08.2019 року та від 01.10.2019 року ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» ОСОБА_1 надано відповіді на заяви, якими відмовлено у здійсненні перерахунку (а.с. 5, 8).
Судом правильно встановлено, що взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2494 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та іншими нормативно-правовими актами України.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Вказаними Правилами визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно з п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» Постановою НКРЕКП  №  2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», з 01 жовтня 2015 року КМУ на суб`єктів ринку природного газу покладаються спеціальні обов`язки, у тому числі на НАК «Нафтогаз України», як оптового продавця та на ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», як на постачальника природного газу для побутових споживачів Сумської області.
В період з 01 жовтня 2015 року до 01 квітня 2017 року діяло Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затверджене Постановою КМУ № 758 від 01 жовтня 2015 року.
Відповідач при розрахунках плати за газ керувався зокрема пунктом 13 Положення, у який неодноразово вносилися зміни.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758», якою вносилися зміни в пункт 13 Положення, затвердженого постановою КМУ № 768 від 01.10.2015 року, було визначено, що з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року (включно) діє гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 грн за 1 куб. метр та формула її розрахунку; ціна продажу природного газу Національною компанією «Нафтогаз України» постачальникам природного газу для потреб населення на рівні імпортного паритету в розмірі 4,942 за 1 метр кубічний.
Вказана постанова КМУ № 315 від 27.04.2016 року набула чинності 30 квітня 2016 року та втратила чинність 01 листопада 2018 року у зв`язку з прийняттям постанови КМУ № 867 від 19.10.2018 року.
Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 року у справі № 826/9665/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року, яке набрало законної сили 08.07.2019 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758» з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 року. У вказаній справі Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрито касаційне провадження.
Відтак, у зв`язку з тим, що постанова КМ України № 315 від 27.04.2016 року визнана в судовому порядку нечинною з моменту її прийняття, для нарахування платежів, в тому числі з 30.04.2016 року, слід застосовувати норми пункту 13 та 13-1 Положення, затвердженого постановою КМ України № 758 від 01.10.2015 року, в редакції, яка діяла до прийняття постанови КМ України № 315 від 27.04.2016 року, тобто в редакції постанови КМ України № 234 від 30.03.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758», яка передбачала, що з 1 жовтня 2015 року діють граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягів використання природного газу, в розмірі, визначеному постановою НКРЕКП від 03 березня 2015 року № 583, а саме: 1) для приготування їжі та/або підігріву води - 7,188 гривні за 1 куб. метр; 2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води) - 7,188 гривні за 1 куб. метр, крім обсягів до 1200 куб. метрів, що використані за період з 1 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно), за ціною 3,6 гривні за 1 куб. метр. 
Граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів у період з 1 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) встановлюються окремим рішенням Кабінету Міністрів України.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що станом на момент виникнення спірних правовідносин окреме рішення Уряду, яким би визначалась ціна природного газу з 1 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) відсутнє. Після скасування Постанови КМУ № 315 від 27.04.2016 року для розрахунку вартості газу необхідно застосовувати ціну в редакції Постанови КМУ № 234 від 30.03.2016 року, якою вносились зміни до постанови КМУ № 768, а саме 7,1888 за 1 м куб., оскільки постанова КМУ № 234 від 30.03.2016р. не має обмежень щодо її застосування у часі та діяла до втрати чинності Постановою КМУ № 758, тобто до 01 квітня 2017 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року була визнана протиправною та нечинною лише Постанова КМУ від 27.04.2016 р № 315, якою вносились зміни до постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758.
З 01 жовтня 2017 року Постанова КМУ від 01жовтня 2015року № 758 втратила чинність на підставі Постанови № 187 від 22.03.2017 р. «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу».
Тобто, визнана протиправною та нечинною Постанова КМУ № 315 від 27.04.2016 року поширювала свою дію у часі не пізніше ніж до 01 квітня 2017 року.
Разом з тим, постанови КМУ, якими встановлювались граничні ціни на природний газ з квітня 2017 року, в судовому порядку не визнавались нечинними, а тому роздрібні ціни на природній газ, які ними визначались, були дійсними на період, зазначений у цих нормативно-правових актах.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для перерахунку позивачу сплачених сум за постачання природного газу та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що його розрахунок не можна вважати обґрунтованим.
Пільгова гранична роздрібна ціна на природний газ, який використовується населенням для індивідуального опалення або комплексного (індивідуальне опалення, приготування їжі та /або підігрів води) в розмірі 3,60 грн за 1 куб. метр у разі використання до 1200 куб. метрів природного газу (включно) була встановлена виключно на період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (п.13 Постанови № 758 від 01.10.2015 р.), проте позивач взяв за основу цю величину та просить здійснити перерахунок за період з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р. При цьому, за інформацією ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», в квартирі позивача встановлена лише плита газова для приготування їжі.
Безпідставним є посилання заявника на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 757/31606/15-ц, оскільки у вказаній постанові в судовому порядку було визнано нечинною саме те рішення органу виконавчої влади, на підставі якого були затверджені тарифи на постачання холодної води та водовідведення і предметом судового захисту було перерахування плати за надані послуги, яка проводилась на підставі скасованого рішення. А тому, висновки, викладені у зазначеній постанові, не можуть бути враховані судом у спірних правовідносинах.
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.  
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд   
                                                   п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                                          О.Ю.Кононенко

Судді:                                                                                                      Т.А. Левченко

                                                                                                                  С.С. Ткачук