Номер провадження: 22-ц/813/625/20 
Номер справи місцевого суду: 522/17073/18
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Ващенко  Л. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого – судді Ващенко Л.Г.
суддів – Вадовської Л.М., Сєвєрова Є.С., 

у порядку ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2019 року (одноособово суддя Бондар В.Я.) у цивільній справі за позовом комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, 

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції) 
25.09.2018 року комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (далі-КП) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 18 562, 87 гривень.
Позов обґрунтовано наступним.
ОСОБА_1 є наймачем (власником) квартири АДРЕСА_1 і є абонентом КП. Квартира відповідачки знаходиться в багатоквартирному будинку та підключена до системи централізованого теплопостачання, однак  ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконує свої зобов`язання з оплати за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті наданих послуг за період 01.08.2015 року по 01.08.2018 року у розмірі 18 562, 87 гривень. 
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року позов КП задоволено, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь КП заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 18 562,87 гривень та судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 24.01.2019 року залишена без задоволення.
(короткий зміст вимог апеляційної скарги)
Відповідачка ОСОБА_1 не погодилась із заочним рішенням суду від 24.01.2019 року і подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)короткий зміст вимог апеляційної скарги)        
Апеляційна скарга ОСОБА_1 зазначає: 
Суд належним чином не повідомляв її про розгляд справи, вона була позбавлена можливості знати про час і місце розгляду справи, надати докази та свої заперечення проти позовних вимог, фактично справу розглянуто лише на підставі тих документів та доказів, що були подані стороною позивача, що не сприяє встановленню істини по справі та не забезпечує об`єктивності. ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою у зв`язку з проведенням антитерористичної операції, а тому повідомлення її за адресою АДРЕСА_2 , не були спрямовані на забезпечення її права доступу до правосуддя. Тому вона не могла з`явитися в судове засідання по незалежним від неї причинам, оскільки не була сповіщена належним чином, жодної судової повістки та заочне рішення не отримувала, повідомлення з пошти також не надходили, що встановлено судом при розгляді заяви про перегляд заочного рішення.
Послуги надаються споживачам безперебійно, за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", при цьому, п. 6 Правил встановлено, що послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку. Втім, послуги, за які позивач вимагає оплату, не відповідали пункту 6 Правил, крім того, позивачем не визначений період, за який він вимагає оплату.
Відповідно до довідки про суму боргу, заборгованість по особовому рахунку за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.08.2016 р. по 01.08.2018 р. становить 18 562,87 гривень, з урахуванням донарахувань, повернення і сплати за вказаний період, проте, всупереч інформації, що викладена в зазначеній довідці, в особистій картці ОСОБА_1 зазначено 14 150,22 гривні. Виписка з особистого рахунку не містить ані підпису, ані номеру договору, за яким були нараховані суми за сплату послуг і містить нарахування за абонплату, яка на додачу зростає в три рази більше ніж за попередні роки і чим це обґрунтовується, не зрозуміло, оскільки позивач не надав детальних розрахунків.
Суд не взяв до уваги факт того, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою і не доведено факту надання послуг КП. Між позивачем та відповідачкою не укладався договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який мав відповідати вимогам постанови КМУ від 21 липня 2005 р. № 630. 
Відповідно до вимог чинного законодавства України, житлово-комунальні послуги мають надаватися споживачам (населенню) виключно на основі договорів, які, у свою чергу, мають відповідати вимогам Типових договорів, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, а саме: про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - постанова КМУ від 20 травня 2009 р. № 529;- про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення - постанова КМУ від 21 липня 2005 р. № 630
Судом не застосовано положення ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», відповідно до якої споживач звільняється від оплати вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг;
ОСОБА_1 з вересня 2015 року в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 відсутня, оскільки з 23.09.2015 р. взята на облік, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення, що підтверджується Довідкою №5105/005905 від 23.09.2015 р.
Крім того, на цей час у квартирі, яка належить ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , зовсім відсутні прилади для опалення (батареї).
(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)
Представник КП у відзиві на скаргу зазначив:
Відповідачка є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 , і є абонентом КП. У письмовій формі договір про надання послуг централізованого опалення з КП, який підготував позивач, відповідачка не уклала з незалежних від позивача причин.
Статті 6, 627 ЦК України визначають свобода договору. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Форма і зміст (умови) типового договору затверджені в «Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630.
Таким чином, підписання Договору на надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання є обов`язком споживача, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору., відмова споживача від підписання типового договору суперечить вимогам ч. 3 ст.6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги».
Позивач, згідно з «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення”, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005р (далі-Правила), виконував взяті на себе зобов`язання з надання послуг із теплопостачання до квартири, власником якої є відповідачка, а остання приймала надані їй послуги, що, відповідно до ст. 11, 714 ЦК України, є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав та обов`язків. Факт отримання послуг підтверджується присвоєнням абонентського номера, веденням розрахунку вартості наданих послуг централізованого опалення і довідкою про приєднання квартири до системи централізованого опалення. Квартира відповідачки знаходиться у багатоквартирному будинку та підключена до системи централізованого теплопостачання.
Відповідачка, як споживач зобов`язана оплачувати житлово-комунальні послуги, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 06 червня 2018 року по справі № 302/1315/14-ц, від 20 червня 2018 року по справі № 757/10888/14-ц, Верховного Суду України від 27 січня 2016 року по справі № 6-2864це15.
У позовній заяві читко визначено період та сума заборгованості, які, згідно картки абонента за адресою АДРЕСА_2 , за період з 01.08.2015 р. по 01.08.2018 р. включно, становлять 18 562,87 гривень. Нарахування за послуги з централізованого теплопостачання проводяться на підставі рішень Лисичанської міської ради про встановлення тарифів та наказів про початок та закінчення опалювального періоду, які додані до позовної заяви.
Відповідачкою не надано суду належних і допустимих доказів того, що послуги КП є неякісними, будь-яких претензій відповідачка до КП не направляла, актів, якими була б зафіксована незадовільна якість? не надано.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)
Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.
ОСОБА_1 з 1998 року зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Рішеннями виконавчого комітету Лісичанської міської ради №07 від 11.01.2011 року і № 493 від 19.10.2017 року, затвердженні та встановлені тарифи на послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для населення (а.с.9-11).
Відповідачка є абонентом АДРЕСА_3 , квартира АДРЕСА_1 , обладнана централізованим опаленням і має особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.5-8).
Наказами КП №233 від 16.10.2015 року, №273 від 11.10.2016 року, №242 від 12.10.2017 року, встановлювався початок опалювальних сезонів (а.с.12-14).
Станом на 22.08.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість по оплаті послуг, які надаються КП з 01.08.2015 року по 01.08.2018 року у розмірі 18 562, 87 гривень (а.с.6).
Відповідно до довідки від 30.07.2018 року за № 5905 ОСОБА_1 взята на облік внутрішньо переміщеної особи, та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.17).
Судом апеляційної інстанції досліджені нові докази і встановлені нові обставини.
18.09.2019 року комісією КП ЛЖЕК №8 складено акт за письмовим зверненням ОСОБА_1 від 17.09.2019 року про обстеження квартири АДРЕСА_1 , згідно якого в квартирі відсутні інженерні комунікації центрального опалення (радіатори центрального опалення) у приміщенні кухні, ванній кімнаті, залі, спальних кімнатах 1 і 2 (а.с.80).
Між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з централізованого опалення, які регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закон 1), Законом України «Про теплопостачання» (далі- Закон 2), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року (далі-Правила).
(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)
Суд першої інстанції вирішуючи спір по суті за відсутності відповідачки виходив з того, що вона належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи (а.с. 23).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині з таких підстав.
Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду (ст. 128 ч.ч.1,3,5, ст. 130 ч.2 ЦПК України).
Відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_2 , а з 2015 року взята на облік, як внутрішньо переміщена особи і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1 зареєстрованою у м. Одесі та Одеської області не значиться (а.с. 15,29).
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином сповіщалась судом про розгляд справи 24.01.2019 року.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (ст. 376 ч.3 п.3 ЦПК України).
Зважаючи на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачка належним чином сповіщалась судом про розгляд справи 24.01.2019 року, заочне рішення суду підлягає скасуванню.
Позов КП підлягає задоволенню з таких підстав.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством (ст. ст. 20 ч.3 п.п.1,5 Закону 1 у редакції, чинні на час виникнення правовідносин сторін).
Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом (ст. 19 ч.6, ст. 20 ч.3 п.5, ст. 25 ч.6 Закону 2 у редакції, чинній на час виникнення правовідносин сторін).
Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової' книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил).
З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними та допустимими доказами, що КП забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим на ім`я ОСОБА_1 відкрито особистий рахунок. 
В період з 01.08.2015 року по 01.08.2018 року відповідачка не сплачувала за надані позивачем послуги з централізованого опалення і заборгованість за цей період становить 18 562,87 гривень.
Розмір заборгованості підтверджується витягом з особистої картки абонентна № НОМЕР_1 , відповідно до якого, за період з серпня 2015 року по липень 2018 року, разом абонентською платою нараховано 18 811,27- 248,40 (повернення за опалення в листопаді 2015 року)=18 562,87 гривень (а.с.5,7).
Оскільки позивач забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартиру відповідачки, яка є наймачем зазначеної квартири, відповідачка не сплачувала за надані позивачем послуги з серпня 2015 року по липень 2018 року включно, позовні вимоги є доведеними.
Період та розмір заборгованості, розраховані позивачем, відповідачка, у встановленому законом порядку, не спростувала.
Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати за надані послуги.
За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)
Доводи відповідачки у скарзі про те, що: вона була позбавлена можливості знати про час і місце розгляду справи, надати докази та свої заперечення проти позовних вимог, і, оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою тому повідомлення її за місцем реєстрації у Лисичанську не забезпечило її право доступу до правосуддя; вона не могла з`явитися в судове засідання, оскільки не була сповіщена належним чином; жодної судової повістки отримувала; послуги, за які позивач вимагає оплату, не відповідали п. 6 Правил, а довідка про суму боргу за період з 01.08.2016 р. по 01.08.2018 р. в розмірі 18 562,87 гривень суперечить інформації, що зазначена в її особистій картці - 14 150,22 гривні; позивачем не наведені розрахунки суми, які підлягають стягненню, надана виписка з особистого рахунку не містить ані підпису, ані номеру договору, за яким були нараховані суми за сплату послуг; позивач не надав детальних розрахунків суми позову; судом не було взято до, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою і до не не доводився факт надання послуг КП; між позивачем та відповідачкою не укладався договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який мав би відповідати вимогам постанови КМУ від 21.07.2005 р. № 630, що підтвердив позивач; вона з вересня 2015 року в спірній квартирі не проживає, оскільки з 23.09 2015 р. знаходиться на обліку в м. Одесі, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення, що підтверджується Довідкою №5105/005905 від 23.09.2015 р.; вона не є споживачем послуг КП, крім того, в цей час у квартирі АДРЕСА_1 відсутні прилади для опалення (батареї), - не заслуговують на увагу.
Твердження відповідачки про розгляд судом першої інстанції справи за її відсутності і без належного сповіщення, прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для скасування рішення суду.
Розмір заборгованості 18 562,87 гривень не суперечить витягу з особистої картки позивачки №36292. Доводи відповідачки, що згідно особистої картки заборгованість фактично становить 14 150,22 гривень, безпідставні, оскільки зазначена сума заборгованості обрахована відповідачкою без врахування щомісячної абонентської плати в період з серпня 2015 року по липень 2018 року включно, крім того, позивач виключив з розрахунку 248,40 гривень за листопад 2015 року.
Чинне законодавство передбачає обов`язок споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг. Відмова споживача від оплати наданих послуг із посиланням на відсутність укладеного договору, до уваги не приймається, оскільки споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично надавались. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення відповідачки від оплати наданих позивачем послуг.
Відповідачка, як сторона у справі, не надала суду належних та допустимих доказів того, що послуги КП у період з серпня 2015 року по липень 2018 року були неякісними.
Доводи відповідачки, що у квартирі відсутні прилади для опалення (батареї) із посиланням на акт №8 від 18.09.2019 року комісії КП ЛЖЕК, складеного за письмовим зверненням ОСОБА_1 від 17.09.2019 року про обстеження квартири АДРЕСА_1 , до уваги не приймаються у зв`язку з тим, що зазначені обставини не стосуються періоду (з серпня 2015 року по липень 2018 року включно), який є предметом спору.
(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)
Відповідачка допустила заборгованість з оплати за надані послуги тому порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом задоволення позову.
(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2, ч.3 п.3 ЦПК України).
Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції належним чином не сповістив відповідачку про час та місце розгляду справи, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з прийняттям нового судового рішення.
СУДОВІ ВИТРАТИ 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).
Колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову, тому витрати позивача за розгляд справи в суді першої інстанції, які документально підтверджені, покладаються на відповідачку.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.11.2019 року ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору у розмірі 2 258,80 гривень до ухвалення судового рішення у справі (а.с.98,99).
Судові витрати у розмірі 2 258,80 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2019 року – скасувати.
Позов комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 ) на користь комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (код ЄДРПОУ 13401321) заборгованість за надані послуги за період з 01.08.2015 року по 31.07.2018 року включно у розмірі 18 562 (вісімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 87 копійок в судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні за розгляд справи в суді першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 ) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 258 (дві тисячі двісті п`ятдесят вісім) гривень 80 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і , відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 11.03.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Є.С. Сєвєрова

Л.М. Вадовська