Постанова
Іменем України

03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 521/15787/15-ц
провадження № 61-45528 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Фаловської І. М., 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2018 року у складі судді Целуха А. П. та на постанову апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року у складі колегії суддів Дрішлюка А. І., Драгомерецького М. М., Черевка П. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
 
1.   У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до 
ОСОБА_2 , з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив розділити майно, набуте сторонами в шлюбі:
визнати за ним право власності на Ѕ частку домоволодіння та надвірних споруд по АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з житлового будинку загальною площею 192,6 кв. м, житловою площею 69 кв. м, гаража літ. «М», та виділити йому в натурі: у підвалі: 3-2 коридор площею 7,8 кв. м; 3-3 підсобне площею 24 кв. м; 3-6 сходи площею 4,8 кв. м, загальною площею у підвалі: 36,6 кв. м; на 1 поверсі: 3-7 коридор площею 10 кв. м; 3-8 житлове площею 24,1 кв. м; 3-9 санвузол площею 5,5 кв. м; 3-10 кухня площею 14 кв. м; 3-11 комора площею 2,6 кв. м; 3-12 тамбур площею 2,8 кв. м; 3-13 сходи площею 4,8 кв. м, загальною площею 1 поверху: 63,8 кв. м; вхід в виділену частину будинку зберегти існуючий з боку двору на 1-й поверх, що має сполучення з підвальними приміщеннями по внутрішніх сходах. 
Вселити ОСОБА_1 в домоволодіння за вищевказаною адресою. Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому в користуванні Ѕ  часткою домоволодіння та надвірних споруд за вищевказаною адресою.
Визнати за ОСОБА_2 , право власності на Ѕ частку домоволодіння та надвірних споруд по АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з житлового будинку загальною площею 192,6 кв.м, житловою площею 69 кв. м, гаража літ. «М», та виділити їй в натурі: у підвалі: 3-1 комора площею 5,7 кв. м; 3-4 гараж площею 20,6 кв. м; 3-5 комора площею 4,5 кв. м; загальною площею у підвалі: 30,8 кв. м; на 2 поверсі: 3-14 коридор площею 6,1 кв. м; 3-15 житлове площею 11 кв. м; 3-16 житлове площею 12,7 кв. м; 3-17 ванна площею 5,6 кв. м; 3-18 житлове площею 21,2 кв. м; 3-19 сходи площею 4,8 кв. м. Загальною площею 2 поверху: 61,4 кв. м; вхід в виділену частину будинку зберегти існуючий з боку двору в підвал і організувати на другий поверх за допомогою влаштування зовнішніх сходів і дверного отвору на внутрішні сходи.
2.   Позовна заява мотивована тим, що з 31 липня 1992 року по 06 травня 
2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними набуто спірне домоволодіння та надвірні споруди. Ними не досягнуто згоди про розподіл вказаного майна. 
3.   Позивач указував, що він є особою з інвалідністю першої групи, обмежений у пересуванні, у зв`язку з чим наполягає на виділенні йому частки домоволодіння, що розташована у підвалі та на першому поверсі спірного домоволодіння (а. с. 186 т. 1). 
4.   Відповідач перешкоджає позивачу у користуванні власністю, у зв`язку з чим він змушений вимагати вселення у спірне домоволодіння та зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати йому у користуванні часткою домоволодіння та надвірних споруд.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
5.   Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2018 року позов задоволено.
Розділене домоволодіння та надвірні споруди по АДРЕСА_1 ,що було набуте за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку домоволодіння та надвірних споруд по АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з житлового будинку загальною площею 192,6 кв. м, житловою площею 69 кв. м, гаража літ. «М», та виділити в натурі: у підвалі: 3-2 коридор площею 7,8 кв. м вартістю 61 703 грн; 3-3 підсобне площею 24 кв. м вартістю 189 857 грн; 3-6 сходи площею 4,8 кв. м вартістю 37 971 грн, загальною площею у підвалі: 36,6 кв. м; на 1 поверсі: 3-7 коридор площею 10 кв. м вартістю 109 530 грн; 3-8 житлове площею 24,1 кв. м вартістю 263 968 грн; 3-9 санвузол площею 5,5 кв. м вартістю 60 242 грн; 3-10 кухня площею 14 кв. м вартістю 153 342 грн; 3-11 комора площею 2,6 кв. м. вартістю 28 478 грн; 3-12 тамбур площею 2,8 кв. м вартістю 30 668 грн; 3-13 сходи площею 4,8 кв. м вартістю 52 575 грн. Загальною площею 1 поверху: 63,8 кв. м, загальною вартістю: 988 334 грн. Вхід в виділену частину будинку збережено існуючий з боку двору на 1-й поверх, що має сполучення з підвальними приміщеннями по внутрішніх сходах. 
Вселено ОСОБА_1 , в 1/2 частку домоволодіння та надвірних споруд за по АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з житлового будинку загальною площею 192,6 кв. м, житловою площею 69 кв. м, гаража літ. «М». Зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 , в користуванні 1/2 часткою домоволодіння та надвірних споруд по 
АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з житлового будинку загальною площею 192,6 кв. м, житловою площею 69 кв. м, гаража літ. «М». 
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку вказаного домоволодіння та надвірних споруд, яке в цілому складається з житлового будинку загальною площею 192,6 кв. м, житловою площею 69 кв. м, гаража літ. «М», та виділити в натурі: у підвалі: 3-1 комора площею 5,7 кв. м вартістю 45 091 грн; 3-4 гараж площею 20,6 кв. м вартістю 162 961 грн; 3-5 комора площею 4,5 кв. м вартістю 35 598 грн. Загальною площею у підвалі: 30,8 кв. м; на 2 поверсі: 3-14 коридор площею 6,1 кв. м вартістю 66 814 грн; 3-15 житлове площею 11 кв. м вартістю 120 483 грн; 3-16 житлове площею 12,7 кв. м вартістю 139 103 грн; 3-17 ванна площею 5,6 кв. м вартістю 61 337 грн; 3-18 житлове площею 21,2 кв. м вартістю 232 204 грн; 3-19 сходи площею 4,8 кв. м, вартістю 52 575 грн. Загальною площею 2 поверху: 61,4 кв. м, загальною вартістю 916 166 грн. Вхід в виділену частину будинку збережено існуючий з боку двору в підвал і організувати на другий поверх за допомогою влаштування зовнішніх сходів і дверного отвору на внутрішні сходи.
6.   Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач є особою з інвалідністю першої групи, динаміку захворювання, обмежений в русі та користується допоміжними заходами пересування, що суттєво ускладнює (робить неможливим) користування другим поверхом спірного домоволодіння. 
7.   Місцевий суд урахував стан здоров`я позивача та дійшов висновку про необхідність виділення позивачу приміщення, запропонованих експертом 2 співвласнику, які включають приміщення першого поверху та підвалу.
8.   Суд критично оцінив доводи відповідача в частині виділення їй приміщення першого поверху, у зв`язку із перебуванням у останньої на вихованні неповнолітньої особи, у зв`язку з недоведеності вказаних обставин, відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження народження дитини та доведеності факту проживання дитини у спірному домоволодінні.
9.   Установивши, що відповідач перешкоджає позивачу у користуванні спірним домоволодінням, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині вселення позивача та зобов`язання відповідача не перешкоджати йому у користуванні виділеною часткою домоволодіння.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
10.   Постановою апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2018 року залишено без змін. 
11.   Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на відповідних доказах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Про виділення Ѕ частини будинку в натурі, судом першої інстанції наведено відповідні мотиви.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
12.   У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року, 
ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
                                                                    
13.   Касаційна скарга мотивована тим, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції самостійно, без отримання заяв сторін провів виділення часток між співвласниками, хоча позивач в позовній заяві не зазначав, на яку саме частку він претендує. Тобто, суд першої інстанції вийшовши за межі позовних вимог, самостійно провів визначення часток між сторонами спору, чим порушив частину другу статті 264 ЦПК України, а також статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
14.             Оскільки суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, а апеляційний суд не прийняв доводи сторони відповідача та залишив рішення суду першої інстанції без змін, заявник вважає, що суди порушили її право на справедливий суд, що є суттєвим порушенням статті 10 ЦПК України та підставою для скасування судових рішень. 
 
Доводи інших учасників справи       
 
15.   У відзиві на касаційну скаргу, ОСОБА_1 , заперечує проти доводів відповідача та просить залишити ухвалені у справі судові рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
16.   Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
17.   Ухвалою  Верховного Суду від 26 травня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
18.   З 31 липня 1992 року по 06 травня 2015 року ОСОБА_1 та 
ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.
19.   Під час перебування в шлюбі, 17 березня 2005 року, сторони придбали домоволодіння та надвірні споруди по АДРЕСА_1 , про що свідчить Свідоцтво про право власності, видане на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 03 жовтня 2000 року № 506 та розпоряджень Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 15 грудня 2004 року № 1599/01-04.
20.   Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи.
21.   Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23 листопада 2017 року, з урахуванням технічних норм, виходячи з існуючого планування будинку на розгляд суду пропонується наступний (один) найбільш доцільний варіант розділу домоволодіння в наближенні до ідеальних часток співвласників (по 1/2 кожному): І співвласнику з часткою 1/2 пропонується виділити наступні приміщення: у підвалі: 3-1 комора площею 5,7 кв. м вартістю  45 091 грн; 3-4 гараж площею 20,6 кв. м вартістю 162 961 грн; 3-5 комора площею 4,5 кв. м. вартістю 35 598 грн. Загальною площею у підвалі:  
30,8 кв. м; 2 поверх: 3-14 коридор площею 6,1 кв. м вартістю 66 814 грн; 
3-15 житлове площею 11 кв. м вартістю 120 483 грн; 3-16 житлове 
площею 12,7 кв. м вартістю 139 103 грн; 3-17 ванна площею 5,6 кв.м вартістю 61 337 грн; 3-18 житлове площею 21,2 кв. м вартістю 232 204 грн; 3-19 сходи площею 4,8 кв. м вартістю 52 575 грн. Загальною площею 2 поверху: 
61,4 кв. м загальною вартістю: 916 166 грн. 
22.   Реальна частка співвласника І становить: 48/100 (916166:1 904 500), що на 2/100 менше ідеально належної частки. Вхід в виділену частину будинку пропонується зберегти існуючий з боку двору в підвал і організувати на другий поверх за допомогою влаштування зовнішніх сходів і дверного отвору на внутрішні сходи. ІІ співвласнику з часткою 1/2 пропонується виділити наступні приміщення: у підвалі: 3-2 коридор площею 7,8 кв. м вартістю 61 703 грн; 
3-3 підсобне площею 24 кв. м вартістю 189 857 грн; 3-6 сходи площею 4,8 кв. м вартістю 37 971 грн. Загальною площею у підвалі: 36,6 кв. м. Перший поверх: 3-7 коридор площею 10 кв. м вартістю 109 530 грн; 3-8 житлове площею 
24,1 кв. м вартістю 263 968 грн; 3-9 санвузол площею 5,5 кв. м вартістю
60 242 грн; 3-10 кухня площею 14 кв. м вартістю 153 342 грн; 3-11 комора площею 2,6 кв. м вартістю 28 478 грн; 3-12 тамбур площею 2,8 кв. м площею вартістю 30 668 грн; 3-13 сходи площею 4,8 кв. м вартістю 52 575 грн загальною площею 1поверху: 63,8 кв. м загальною вартістю: 988 334 грн. 
23.   Реальна частка співвласника ІІ становить: 52/100 (988 334/1 904 500), що на 2/100 більше ідеально належної частки. Вхід в виділену частину будинку пропонується зберегти існуючий з боку двору на 1-й поверх, що має сполучення з підвальними приміщеннями по внутрішніх сходах.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
 
24.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
25.   Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
26. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
27.   Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги,під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
28.   Частиною першою статті 402 ЦПК Українив редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
29.   Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
30.   У справі, яка переглядається, предметом позову є поділ спільної сумісної власності подружжя.
31.   Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
32.   Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. 
33.   Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
34.   Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
35.   Статтями 70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
36.   Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.
37.   Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.
38.   Установивши, що домоволодіння та надвірні споруди по 
АДРЕСА_1 , є спільним сумісним майном сторін, частки у праві спільної власності яких є рівними, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, з урахуванням відсутності згоди співвласників щодо порядку поділу цього майна та наявності між ними спору, обґрунтовано здійснив поділ спірного майна за запропонованим у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23 листопада 2017 року варіантом, шляхом виділення позивачу в рахунок належної йому Ѕ частини майна приміщення у підвалі та 1 поверх в будинку.
39 .   Обравши такий варіант поділу, з урахуванням конкретних обставин справи, суд об`єктивно врахував, що позивач є особою з інвалідністю першої групи, обмежений в русі та користується допоміжними заходами пересування, що суттєво ускладнює (робить неможливим) користування другим поверхом спірного домоволодіння, тобто навів переконливі аргументи виділення сторонами конкретних часток. 
40.   У ході судового розгляду відповідач не спростувала обґрунтованість такого поділу спільного майна та власних варіантів, які б відповідали інтересам обох власників, не запропонувала.
41.   Посилання у касаційній скарзі на те, що суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності та вийшов за межі позовних вимог спростовуються змістом заявлених у цій справі позовних вимог та встановленими судами обставинами. Ті обставини, що позивач у позовній заяві не конкретизував частку, яку він бажав виділити на свою користь (1-й чи 2-й поверх будинку), а пізніше подав про це заяву (а. с. 186 т. 1) та підтримав у судовому засіданні, не є виходом за межі позовних вимог. 
42.   Обрання судом варіанту поділу спільного майна, зокрема, який запропоновано експертом і який найбільш відповідає інтересам обох сторін, не є виходом за межі позовних вимог, оскільки позов пред`явлено саме про розподіл спірного домоволодіння і суд вирішив спір саме в межах цих вимог. 
43.   Разом із тим, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою те, що при виділі частки зі спільного майна (поділі спільного майна) у натурі слід у першу чергу встановити розмір належних співвласникам часток у праві спільної часткової власності, оскільки визначальним у цьому випадку є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
44.   Так, висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23 листопада 
2017 року запропоновано найбільш доцільний варіант розділу спірного домоволодіння в наближенні до ідеальних часток співвласників (по 1/2 кожному). Реальна частка співвласника на 2/100 менше ідеально належної частки. 
45.   Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
46.   Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
47.   Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
48.   У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.
49 .   Таким чином, відступивши від принципу поділу (виділу частки) спільного часткового майна пропорційно ідеальним часткам співвласників, суд  збільшив реальну частку в спільній частковій власності позивача, не стягнув при цьому компенсацію на користь відповідача за зменшення її частки при виділі в натурі.
50.   Зважаючи на те, що реальна частка позивача на 2/100 більша ідеально належної частки відповідачу, що становить 36 084 грн, то вказана різниця підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
 
51.   Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
52.   Згідно з частинами другою та третьою статті 412 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню.
53.   Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає, що ухвалені у справі судові рішення підлягають зміні.
Керуючись статтями 400, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
2. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості ідеальної частки в спільній частковій власності в сумі 36 084 грн.
В інші частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 
2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
Судді                                                                                                А. І. Грушицький
                                                                                                                 А. А. Калараш
                                                                                                                   І. В. Литвиненко
                                                                                                                   І. М. Фаловська