Постанова                                           
Іменем України                                  
 
18 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/13278/18-ц
провадження № 61-21966св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство елегант тревел», Публічна компанія з обмеженою відповідальністю «British Airways Plc» 
в особі представництва «Брітіш Еірвейс Пі Ел Сі»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Яценком Олександром Сергійовичем, на рішення Шевченківського районного суду 
м. Києва від 04 червня 2019 року у складі судді Волошина В. О. та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Савченка С. І., Верланова С. М., Мережко М. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Агентство елегант тревел» (далі -                     ТОВ «Агентство елегант тревел»), Публічної компанії з обмеженою відповідальністю «British Airways Plc» (далі - ПКзОВ «British Airways Plc») в особі представництва «Брітіш Еірвейс Пі Ел Сі» про захист прав споживача та відшкодування майнових збитків. 
 
Позов мотивований тим, що 16 липня 2015 року між ним і ТОВ «Агентство елегант тревел» було укладено договір авіаперевезення за маршрутом Київ - Лондон - Бріджтаун з пересадкою в Лондоні. Перевезення сполученням Київ - Лондон мала здійснити ПКзОВ «British Airways Plc», дата вильоту - 18 липня 
2015 року, вартість перевезення - 5 560 грн. На виконання умов договору він сплатив повну вартість перевезення та надав перевізнику вичерпний перелік документів для перевезення, а саме: авіаквиток, закордонний паспорт та візу категорії D. Вказував, що 18 липня 2015 року під час реєстрації на авіарейс Київ - Лондон компанія перевізника відмовила йому в перевезенні, пославшись 
на відсутність транзитної візи через Великобританію та квитка на транзитний рейс. Вважав таку відмову незаконною, оскільки на момент вильоту він мав чинну візу категорії «D» № ES179436, видану Республікою Польща 05 травня 
2015 року строком до 13 травня 2016 року. Крім того, у нього був заброньований квиток на авіалінії «Вірджін Атлантік Ейрвейс Лімітед» за маршрутом Лондон - Бріджтаун (Барбадос) на 19 липня 2015 року з вильотом о 10 годині 40 хвилин, 
а прибути до аеропорту «Хітроу» він мав о 15 годині 55 хвилин, тобто термін його перебування у Великобританії не перевищував 24 години і не потребував транзитної візи. Посилаючись на порушення його прав як споживача, просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь майнові збитки у розмірі           84 964,56 грн, які включають вартість невикористаного квитка - 5 560 грн; штраф у розмірі 100 % ненаданої послуги в сумі 5 560,0 грн; пеню за 12 місяців - 
60 882 грн та компенсацію у розмірі 12 962,56 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року          у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки правомірністю дій перевізника - ПКзОВ «British Airways Plc», 
яка відмовила позивачу у перевезенні з огляду на недотримання ним Правил транзитного переміщення через територію Великобританії для громадян інших держав, і, як наслідок - відсутністю у позивача права на будь-яку компенсацію. При цьому суд виходив з того, що відмова у перевезенні відбулася не проти волі пасажира, оскільки позивач не міг скористатись правилом щодо безвізового транзиту типу AIRSIDE, а для здійснення транзиту типу LANDSIDE він повинен був мати відповідні документи, які вимагаються для застосування безвізового правила перетину кордону Великобританії і яких позивач не мав.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року залишено без змін.
 
Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, унаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
 
Аргументи учасників справи 
Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх узагальнені доводи
 
У грудні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга              ОСОБА_1 , подана представником - адвокатом Яценком О. С., в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, заявник просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року скасувати й ухвалити
 у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд не врахував того факту, що він дотримався Правил транзитного переміщення через територію Великобританії, зокрема мав квитки на переліт Київ - Лондон - Бріджтаун з пересадкою                в Лондоні, яка мала відбутися упродовж 24 годин; при перельоті на територію Барбадосу віза не потрібна, оскільки отримується в аеропорту Барбадосу при прибутті; він мав дійсну візу категорії «D», видану Республікою Польща, а отже, мав усі законні підстави для перельоту. Суд дав неправильну оцінку Загальним умовам перевезень пасажирів і багажу авіакомпанії «British Airways» та дійшов помилкового висновку, що він не мав необхідних документів для перельоту 
до кінцевої точки, внаслідок чого з перевізника знімається будь-яка відповідальність. Суд проігнорував норми матеріального права, на які позивач посилався як на обґрунтування своїх вимог, зокрема: положення ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Повітряного кодексу України, 
які доводять підставність його вимог. Суди першої й апеляційної інстанцій 
не дотримали засад рівності сторін процесу і стали на бік відповідачів, відкинувши його доводи та подані ним докази.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
 
ПКзОВ «British Airways Plc», в інтересах якої діє представник - адвокат Гук А. В., подала відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що суди першої й апеляційної інстанцій прийняли законне й обґрунтоване рішення і правомірно відмовили         у задоволенні позову, а доводи касаційної скарги ОСОБА_1                            є безпідставними і надуманими, не ґрунтуються на вимогах закону 
та не спростовують висновків судів.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 761/13278/18 із Шевченківського районного суду м. Києва.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агентство елегант тревел», ПКзОВ «British Airways Plc»    в особі представництва «Брітіш еірвейс Пі ел сі» про захист прав споживача 
та відшкодування майнових збитків призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи колегією у складі із п`яти суддів.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
Суди встановили, що 16 липня 2015 року між ОСОБА_1 
і відповідачем ПКзОВ «British Airways Plc» було укладено договір повітряного перевезення за маршрутом Київ - Лондон шляхом придбання в агента - авіакомпанії ТОВ «Агентство елегант тревел» на ім`я позивача авіаквитка вартістю 5 560 грн на авіарейс ВА 883 сполученням Київ - Лондон, виліт призначений на 18 липня 2015 року о 14 годині 25 хвилин, прибуття до аеропорту «Хітроу» о 15 годині 55 хвилин
 
18 липня 2015 року ОСОБА_1 здійснив бронювання авіаквитка на рейс авіакомпанії «Virgin Atlantic Airways Limited» VS 29 сполученням Лондон - Бріджтаун, виліт із аеропорту «Гетвік» 19 липня 2015 року о 10 годині 40 хвилин.
 
18 липня 2015 року, під час реєстрації на авіарейс Київ - Лондон перевізник - авіакомпанія «British Airways Plc» відмовив позивачеві у перевезенні, пославшись на відсутність транзитної візи через Великобританію та квитка 
на транзитний рейс. 
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року            № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».       У частині другій розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких 
не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року Верховний Суд здійснює у порядку та за правилами ЦПК України в редакції, що діяла 
до              08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати 
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні 
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, 
що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права
 із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції повною мірою не відповідає.
 
Мотиви з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
 
Згідно зі статтю 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Відповідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, 
що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
 
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
 
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
 
Положеннями статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
 
Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.
 
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився 
й апеляційний суд, виходив із того, що позивач безпосередньо перед здійсненням відповідних рейсів зобов`язаний був дізнатися всі вимоги, виконання яких є необхідним для транзитного перетину кордону Великобританії, зокрема щодо необхідності отримання відповідних віз або дотримання умов, виконання яких обов`язкове для здійснення безвізового транзиту через кордон Великобританії. Також суди зазначали, що авіакомпанія має право відмовити пасажиру у перевезенні без встановлення відповідного обов`язку авіакомпанії щодо відмови у перевезенні.
 
Однак колегія суддів не може погодитись із таким висновком судів першої 
й апеляційної інстанцій з огляду на таке.
 
Суд встановив, що 16 липня 2015 року між ОСОБА_1 
і відповідачем - ПКзОВ «British Airways Plc» було укладено договір повітряного перевезення за маршрутом Київ-Лондон шляхом придбання в агента - авіакомпанії ТОВ «Агентство елегант тревел» на ім`я позивача авіаквитка на авіарейс ВА 883 сполученням Київ - Лондон, виліт 18 липня 2015 року о 14 годині 25 хвилин, прибуття до аеропорту «Хітроу» о 15 годині 55 хвилин.
 
18 липня 2015 року ОСОБА_1 здійснив бронювання авіаквитка на рейс авіакомпанії «Virgin Atlantic Airways Limited» VS 29 сполученням Лондон -Бріджтаун, виліт із аеропорту «Гетвік» 19 липня 2015 року о 10 годині 40 хвилин.
 
Отже, для прибуття з Києва до Бріджтауна позивачу необхідно було скористатись послугами двох різних авіакомпаній: компанії «Virgin Atlantic Airways Limited» 
та ПКзОВ «British Airways Plc».
 
З 01 грудня 2014 року змінилися правила транзиту через територію Великобританії. Така інформація була опублікована на офіційному сайті          ПКзОВ «British Airways Plc» та сайтах туроператорів (турагентів) у мережі Інтернет, які знаходяться у відкритому доступі.
 
Відповідно до правил транзиту через кордон Великобританії з урахуванням змін, які набули чинності 01 грудня 2014 року, необхідність отримання пасажиром візи для транзиту через територію Великобританії залежить від таких факторів: 
1) як саме здійснюється транзит: транзит AIRSIDE, транзит LANDSIDE; 2) країна громадянства пасажира: країна належить до «чорного» списку (в тому числі 
і Україна); країна належить до «червоного» списку.
 
Транзит AIRSIDE передбачає, що пасажир здійснює транзит через територію Великобританії з одного на інший міжнародний рейс протягом одного дня             в межах одного аеропорту без необхідності перетинати кордон Великобританії, тобто не залишає транзитної зони аеропорту і, відповідно, не повинен проходити паспортно-візовий контроль.
 
Громадяни України мають право здійснювати транзит AIRSIDE без отримання спеціальної британської візи за таких умов (що повинні виконуватись одночасно): прибуття та відліт літаком, який здійснює міжнародний рейс; наявність підтвердженого бронювання (квитків) на наступний рейс, який відлітає з Великобританії у той же день (до 23:59), в який пасажир прибув 
до Великобританії; наявність правильно оформлених документів, які дозволяють прибуття у кінцевий пункт подорожі.
 
Транзит LANDSIDE передбачає, що пасажир здійснює транзит через територію Великобританії з одного на інший міжнародний рейс до кінця наступного дня 
у разі необхідності перетинати кордон Великобританії (для отримання багажу, ночівлі в готелі, зміни аеропорту, стиковки на внутрішній рейс).
 
Громадяни України мають право здійснювати транзит LANDSIDE без отримання спеціальної британської візи за таких умов: прибуття та відліт літаком, 
який здійснює міжнародний рейс або внутрішній рейс по Великобританії 
або в Ірландію; наявність підтвердженого бронювання (квитків) на наступний рейс, який відлітає з Великобританії у той же день або наступного дня 
(до 23:59 години) після дня прибуття пасажира до Великобританії; наявність правильно оформлених документів, які дозволяють прибуття у кінцевий пункт подорожі; наявність одного з таких документів: чинна віза в Австралію, Канаду, Нову Зеландію або США та підтверджений квиток у цю країну, як частина логічного маршруту через Великобританію; чинна віза в Австралію, Канаду, 
Нову Зеландію або США та підтверджений квиток із цієї країни, як частина логічного маршруту через Великобританію; віза в Австралію, Канаду, 
Нову Зеландію або США у випадку подорожі з цієї країни. При цьому має пройти не більше 6 місяців після того, як пасажир в`їжджав у цю країну; чинна посвідка на проживання (Permanent Resident Card) у США, Канаді, Австралії або Новій Зеландії; чинна віза для тимчасового в`їзду в США (US 1551 Temporary Immigrant Visa); карта 1551 Permanent Resident Card, строк чинності якої закінчився, 
за умови, що вона пред`являється з чинним листом 1797, який дозволяє продовження строку її дії; форма, яка пред`являється з проштампованим коричневим конвертом; чинний дозвіл на проживання, виданий країною - членом Європейського економічного співтовариства; чинна віза категорії D, видана країною - членом Європейського економічного співтовариства; чинна ірландська біометрична віза, якщо пасажири летять в Ірландію; чинна ірландська біометрична віза, якщо пасажири летять з Ірландії, за умови, що останній в`їзд в Ірландію здійснено не раніше ніж за 3 місяці до дня транзиту. Вищевказані вимоги повинні виконуватися одночасно.
 
Отже, суди встановили, що ОСОБА_1 станом на 18 липня 2015 року мав квиток на переліт за маршрутом Бориспіль - Хітроу (Лондон) та на його ім`я було заброньовано квиток за маршрутом Гетвік (Лондон) - Бріджтаун (Барбадос), рейс авіакомпанії « Virgin Atlantic Airways Limited» з аеропорту Гетвік (Лондон)             19 липня 2015 року о 10 годині 40 хвилин, тобто строк перебування позивача на території Великобританії становив менше ніж 23 години 59 хвилин, і відповідно до копії закордонного паспорта ОСОБА_1 він мав чинну візу категорії D, яка видана Республікою Польща 05 травня 2015 року строком 
до 13 травня 2016 року як країною - членом Європейського економічного співтовариства.
 
Тобто ОСОБА_1 відповідно до Змін щодо правил транзитного переміщення через територію Великобританії станом на день вильоту - 18 липня 2015 року, при здійсненні транзиту LANDSIDE, дотримав установленого порядку 
для перельоту Київ - Лондон - Бріджтаун: мав здійснити транзит через територію Великобританії з одного на інший міжнародний рейс до кінця наступного дня        у разі необхідності перетинати кордон Великобританії (для отримання багажу, ночівлі в готелі, зміни аеропорту, стиковки на внутрішній рейс), мав візу категорії D, видану країною - членом Європейського економічного співтовариства, та мав відповідні документи, що дозволяють в`їзд у країну призначення (віза видається після прильоту на Барбадос ).
 
Однак суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, встановивши, що позивач мав квитки на відповідні рейси та закордонний паспорт з чинною візою категорії D, дійшов неправильного висновку про необізнаність позивача та недотримання вимог, які є необхідними для транзитного перетину кордону Великобританії.
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що є підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь повної вартості невикористаного квитка, що становить 5 560,00 грн.
 
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення штрафу в розмірі 
100 % вартості ненаданої послуги з перевезення у сумі 5 560,00 грн, компенсації   в сумі 12 962,56 грн та пені у розмірі 60 882,00 грн колегія суддів вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають.
 
Правовідносини сторін у галузі міжнародних авіаперевезень пасажирів та багажу не регулюються цивільним законодавством України, та/або Законом України «Про захист прав споживачів», тому що ці правовідносини належать до галузі міжнародного повітряного права та, відповідно, регулюються спеціальною міжнародною конвенцією, а саме Монреальською конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року.
 
Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
 
Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору (частина друга статті 3 ЦПК України).
 
Аналогічне положення міститься у частині другій статті 3 Повітряного кодексу України.
 
Відповідно до преамбули Повітряного кодексу України, цей закон встановлює правові основи діяльності в галузі авіації.
 
Згідно з частиною першою статті 3 Повітряного кодексу України дія цього Кодексу поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України.
 
Правовідносини у галузі авіаперевезення регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року, яка набрала чинності для України 06 травня 2009 року (далі - Монреальська конвенція), Повітряним кодексом України (далі - ПК України) 
та Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року 
№ 735 (далі - Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу).
 
Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.
 
Згідно зі статтею 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) 
до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу,                  а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).
 
Згідно з пунктами 1, 2 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу пасажирський квиток та багажна квитанція 
є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) 
і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення, крім випадків, визначених у пункті 4 цієї глави.
 
Частиною шістнадцятою статті 100 ПК України визначено, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови                   у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.
 
При цьому статтею 29 Монреальської конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, 
у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, 
та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, 
не підлягають стягненню.
 
Вказана норма Монреальської конвенції щодо здійснення виплати тільки доведених фактичних збитків пасажирів також дублюється і в пункті 2 глави 2 розділу ХХVІІ Правил, де зазначено, що відповідальність перевізника за неналежне перевезення в будь-якому випадку обмежена реальними збитками, доведеними пасажирами.
 
Отже, ураховуючи наведені вище положення міжнародного законодавства 
та законодавства України,, колегія суддів вважає, що авіаперевізник відповідає за неналежне перевезення лише у межах реальних (фактичних) збитків, доведених пасажирами, але не вище ніж розмір відшкодування, встановлений нормами Монреальської конвенції, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 
 про стягнення 100 % вартості ненаданої послуги з перевезення (штраф) у сумі 
5 560,00 грн, компенсації в сумі 12 962,56 грн, пені у розмірі 60 882,00 грн задоволенню не підлягають.
 
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 вересня 
2019 року у справі № 761/21756/17 (провадження № 61-15579св19).
 
Крім того, положеннями міжнародного законодавства, зокрема Монреальської конвенції, та національного законодавства України, що регулює правовідносини у сфері повітряних перевезень, визначено, що за шкоду, завдану внаслідок неналежного надання послуг повітряних перевезень, відповідальність несе перевізник, тобто у справі, яка розглядається, це публічна компанія з обмеженою відповідальністю «British Airways Plc» в особі представництва «Брітіш Еірвейс Пі Ел Сі». Тому повна вартість невикористаного квитка, що становить 5 560,00 грн, підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з публічної компанії                        з обмеженою відповідальністю «British Airways Plc», а в позові до ТОВ «Агентство елегант тревел» слід відмовити.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині 
або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права 
або порушення норм процесуального права.
 
З огляду на те що суди першої й апеляційної інстанцій повно з`ясували обставини справи, однак неправильно застосували норми матеріального права, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року та постанова Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.
 
Задоволенню підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 до публічної компанії    з обмеженою відповідальністю «British Airways Plc» про стягнення 
на його користь повної вартості невикористаного квитка, а позовні вимоги 
про стягнення штрафу в розмірі 100 % вартості ненаданої послуги з перевезення, компенсації та пені задоволенню не підлягають. У позові до ТОВ «Агентство елегант тревел» слід відмовити повністю.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд          у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Яценком Олександром Сергійовичем, задовольнити частково.
 
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року скасувати.
 
Ухвалити нове рішення.
 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Агентство елегант тревел» відмовити.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічної компанії 
з обмеженою відповідальністю «British Airways Plc» в особі представництва «Брітіш еірвейс Пі Ел Сі» задовольнити частково.
 
Стягнути з Публічної компанії з обмеженою відповідальністю «British Airways Plc» в особі представництва «Брітіш еірвейс Пі Ел Сі» на користь ОСОБА_1 вартість невикористаного квитка в сумі 5 560,00 грн.
 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічної компанії 
з обмеженою відповідальністю «British Airways Plc» в особі представництва «Брітіш еірвейс Пі Ел Сі» в частині вимог про стягнення штрафу в розмірі 100 % ненаданої послуги в сумі 5 560,00 грн, пені за 12 місяців у сумі 60 882,00 грн та компенсації у розмірі 12 962,56 грн відмовити.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий    Судді:	М. Є. Червинська   С. Ю. Бурлаков   А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
       	В. М. Коротун