Справа №  758/717/20	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Отвіновський П.Л.	
Провадження №  33/824/1483/2020	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
22 травня 2020 року                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бураго М.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Грозовського І.Ф. на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від  6 лютого 2020 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови суду,16.01.2020 року о 06 год. 50 хв. ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, керував автомобілем "ВАЗ" д.н. НОМЕР_1 на вул. Косенка, 81 в        м. Києві. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Бураго М.Д. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною, у зв`язку з тим, що судом повністю не досліджено всіх обставин справи. Зазначає, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а сів в автомобіль для того, щоб погрітися, після до нього під`їхали працівники поліції. Також зазначає, що працівники поліції в порушення вимог закону не пред`явили на вимогу службове посвідчення, та не пояснили причину зупинки. Зазначає, що дані протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що відеозапис, доданий до матеріалів справи є неповним, оскільки факт правопорушення не зафіксований. Крім того, зазначає, що судом не викликано та не допитано свідків по справі, пояснення свідків не відповідають дійсності.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи скарги, апеляційний суд  виходить з наступного.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення       ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 080630 від 16.01.2020 року, згідно якого водій ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, керував автомобілем "ВАЗ" д.н. НОМЕР_1 на вул. Косенка, 81 в  м. Києві. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків (а.с.1); рапортом поліцейського патрульної поліції УПП в м. Києві від 16.01.2020 року, згідно якого водій ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі з порушенням п.2.9в ПДР України, після його зупинки у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3); відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції АА 00521, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків (а.с. 4).
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як  відмова  особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а сів в автомобіль для того, щоб погрітися, є необґрунтованими, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме рапортом поліцейського патрульної поліції УПП в м. Києві від 16.01.2020 року, згідно якого водій ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі з порушенням п.2.9в ПДР України, після його зупинки у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції в порушення вимог закону не пред`явили на вимогу службове посвідчення, та не пояснили причину зупинки, є безпідставними, нічим не підтвердженими та спростовуються матеріалами справи.
Необґрунтованими є  також доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків є неналежними доказами по справі, оскільки їх пояснення є заздалегідь надрукованими на бланку, так як вбачається з матеріалів справи, зазначені пояснення свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прочитані, засвідчені особистими підписами, та будь-яких зауважень до викладеного вони не мали.
Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки їхні доводи спростовуються вище переліченими доказами, крім того зазначені свідки, на думку суду, є зацікавленими особами по справі та надали свої пояснення з метою уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.
 
Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд з використанням приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився в присутності двох свідків.
 
Враховуючи наведене, вказаних в апеляційній скарзі порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП апеляційним судом не встановлено.
Зокрема, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядок  зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.
Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції в м. Києві, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини.
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником не надані, зауваження ОСОБА_1 у протоколі  відсутні.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бураго М.Д. - залишити без задоволення.
Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від  6 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
            Суддя                                                                                                 А.М. Дрига