Ухвала
 
13 березня 2020 року
м. Київ
справа № 233/1317/18
провадження № 51-1287 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року щодо нього                                        у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018050380000247,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку ухвали апеляційного суду  в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того,  у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 
1)     істотне порушення вимог кримінального процесуального закону                (ст. 412 КПК);
 
2)     неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3)     невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що                є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Натомість, як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 , серед іншого, посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу                  ст. 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Усупереч  п. 5 ч. 2 ст. 427 КПКкасаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПКщодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Так, зарезультатами скасування судового рішення касаційний суд призначає новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції, або закриває кримінальне провадження. Однак засуджений ОСОБА_4 просить касаційний суд скасувати рішення апеляційного суду та направити на справу на досудове розслідування, що не узгоджується з приписами ст. 436 КПК.
Вказане позбавляє можливості встановити дійсну позицію засудженого щодо результатів касаційного розгляду.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                           ОСОБА_3