ПОСТАНОВА
Іменем України

13 травня 2020 року 
Київ
справа №826/17614/16
провадження №К/9901/61364/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Радишевської О. Р., Шевцової Н. В.
розглянув у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Міністерства аграрної політики та продовольства України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року, ухваленого у складі колегії суддів: головуючого - Амельохіна В. В., суддів: Качура І. А., Келеберди В. І., та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Мельничука В. П., суддів: Літвінової Н. М., Лічевецького І. О.
І. Суть спору
1. У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - Мінагрополітики), в якому просив:
1.1. визнати протиправним відсторонення ОСОБА_1 від посади начальника відділу контролю за ефективністю використання майна та виконання фінансового плану державними підприємствами Департаменту з управління державною власністю Міністерства аграрної політики та продовольства України на підставі наказу Мінагрополітики від 10 жовтня 2016 року № 413-к "Про відсторонення ОСОБА_1 ";
1.2. стягнути з Мінагрополітики на користь ОСОБА_1 заробітну плату (середню заробітну плату) за час відсторонення від посади у розмірі 3271,95 грн.;
1.3. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 10000,00 грн. моральної шкоди;
1.4. стягнути на користь позивача судові витрати, пов`язані із зверненням до суду з позовом: суми судового збору у розмірі 1124,50 грн., суми вартості послуг правової допомоги адвоката у розмірі 5000,00 грн., яка включає консультації, складання та подання до суду позовної заяви, представництво адвокатом інтересів в суді.
2. В мотивування позову позивач зазначає, що, починаючи з 11 жовтня 2016 року,  її відсторонено з посади начальника відділу контролю за ефективністю використання державного майна та виконання фінансового плану державними підприємствами Департаменту з управління державною власністю Мінагрополітики на підставі відповідного наказу від 10 жовтня 2016 року № 413-к. 
2.1. Підставою для прийняття наведеного наказу слугувала ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року та протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02 серпня 2016 року.
2.2. Позивач стверджує, що відсторонення її від посади є незаконним, оскільки відповідно до статті 154 Кримінального процесуального кодексу України відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження. Рішення слідчого судді про відсторонення її від посади не приймалось, а ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу не є рішенням слідчого судді.
2.3. Вважаючи наказ про відсторонення від посади незаконним, ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою про його скасування.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42015220000001081 від 14 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою).
4. 02 серпня 2016 року ОСОБА_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
5. 03 серпня 2016 року позивачу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України.
6. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року відносно позивача обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27 вересня 2016 року, з можливістю внесення застави в розмірі 124020 гривень.
7. 09 серпня 2016 року підозрювану ОСОБА_1 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
8. В подальшому наказом Мінагрополітики від 10 жовтня 2016 року № 413-к відсторонено з 11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 , начальника відділу контролю за ефективністю використання майна та виконання фінансового плану державними підприємствами Департаменту з управління державною власністю, від займаної посади. 
9. Як на підставу винесення вказаного наказу Мінагрополітики посилається на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року та протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02 серпня 2016 року.
10. Також, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 жовтня 2016 року № 435-к позивача звільнено з 21 жовтня 2016 року з посади начальника відділу контролю за ефективністю використання майна та виконання фінансового плану державними підприємствами Департаменту з управління державною власністю відповідно до частин першої та третьої статті 86 Закону України "Про державну службу" за власним бажанням згідно з частиною першою статті 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
11. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року, позовні вимоги задоволено частково.
11.1. Визнано протиправним відсторонення ОСОБА_1 від посади начальника відділу контролю за ефективністю використання майна та виконання фінансового плану державними підприємствами Департаменту з управління державною власністю Міністерства аграрної політики та продовольства України на підставі наказу Мінагрополітики від 10 жовтня 2016 року № 413-к "Про відсторонення ОСОБА_1 ".
11.2. Стягнуто з Мінагрополітики на користь ОСОБА_1 заробітну плату (середню заробітну плату) за час відсторонення від посади у розмірі 3271,95 гривень.
11.3. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Мінагрополітики на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень.
11.4.  В решті позову - відмовлено.
12. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять рішення (ухвали) слідчого судді під час досудового розслідування про відсторонення від займаної посади ОСОБА_1 . Таким чином, ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року та протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02 серпня 2016 року, не могли бути підставою для відсторонення позивача від займаної посади, оскільки останні законодавством не віднесено до таких підстав.
13. Зазначена позиція була підтримана і Київським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.
IV. Касаційне оскарження 
14. У касаційній скарзі представник Мінагарополітики, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити.
15. В обґрунтування касаційної скарги вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій на приписи частини п`ятої статті 65 Закону України "Про запобігання корупції", в якій вказано, що особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, якщо інше не передбачено Конституцією і законами України, може бути відсторонена від виконання службових повноважень за рішенням керівника органу (установи, підприємства, організації), в якому вона працює, до закінчення розгляду справи. Таким чином відсторонення від виконання службових обов`язків особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину у сфері службової діяльності оформлюється розпорядженням (наказом) керівника органу, в якому вона працює.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
16. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
17. 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".
18. За правилом пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
19. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
20. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
21. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22. Правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу".
23. За змістом статті 5 Закону України "Про державну службу" правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
24. Згідно з частиною шостою статті 72 Закону України "Про державну службу" відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".
25. Відповідно до частини п`ятої статті 65 Закону України "Про запобігання корупції" особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.
26. Порядок відсторонення від посади особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні особою злочину визначений Кримінальним процесуальним кодексом України.
27. За правилами статті 154 Кримінального процесуального кодексу України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.
Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.
28. Приписами статті 157 Кримінального процесуального кодексу України обумовлено, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини:
1) правову підставу для відсторонення від посади;
2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) мотиви застосування або відмови у задоволенні клопотання про відсторонення від посади;
2) перелік документів, які посвідчують обіймання особою посади та які підлягають поверненню особі або вилученню на час відсторонення від посади;
3) строк відсторонення від посади, який не може становити більше двох місяців;
4) порядок виконання ухвали.
Копія ухвали надсилається особі, яка звернулася з відповідним клопотанням, підозрюваному чи обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше дня, наступного за днем її постановлення, та підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому для виконання судових рішень.
VI. Позиція Верховного Суду
29. Для правильного вирішення спірних правовідносин, які склались у цій справі, насамперед слід розрізняти "відсторонення від посади", яке відбувається у рамках досудового розслідування за правилами Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), від "відсторонення від виконання посадових обов`язків" на підставі статті 72 Закону України "Про державну службу".
30. Так, з конструкції статті 72 Закону України "Про державну службу" слідує, що державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження і, в такому разі, зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.
31. Крім того, частиною шостою цієї статті визначено, що відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до  Закону України  "Про запобігання корупції".
32. Між тим, відсторонення ОСОБА_1 від посади згідно з оскаржуваним наказом Мінагрополітики відбувалось на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року та протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02 серпня 2016 року, а отже з боку відповідача являлося заходом забезпечення кримінального провадження № 42015220000001081 і регулювалося положеннями кримінального процесуального законодавства, а відтак  положення статті 72 Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про запобігання корупції" не можуть розповсюджувати свою дію на спірні правовідносини.
33. В силу положень статті 131 КПК України відсторонення від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
34. Відповідно до частини третьої статті 157 КПК України за наслідками розгляду клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) мотиви застосування або відмови у задоволенні клопотання про відсторонення від посади; 2) перелік документів, які посвідчують обіймання особою посади та які підлягають поверненню особі або вилученню на час відсторонення від посади; 3) строк відсторонення від посади, який не може становити більше двох місяців; 4) порядок виконання ухвали.
35. Відсторонення від посади може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, якого було відсторонено від посади, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Розгляд клопотання про скасування відсторонення від посади здійснюється за правилами розгляду клопотання про застосування цього заходу (частина третя статті 158 КПК України).
36. Слід зазначити, що необхідно виходити з мети, з якою такий захід забезпечення кримінального провадження був обраний.
37. Статтею 155 КПК України визначено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження із клопотанням про відсторонення особи від посади.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) посада, яку обіймає особа; 5) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення; 6) виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; 7) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.
38. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що державний службовець, який підозрюється або обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, відстороняється від посади на підставі ухвали суду, в якій зазначається порядок її виконання та строк відсторонення від посади, копія якої надсилається для виконання в орган державної влади за місцем роботи підозрюваного або обвинуваченого та яка підлягає негайному виконанню. 
39. Тобто відсторонення від посади здійснюється окремим процесуальним рішенням судді, в якому зазначаються підстави для такого відсторонення.
40. Підставою прийняття оскаржуваного наказу Мінагрополітики від 10 жовтня 2016 року № 413-к "Про відсторонення ОСОБА_1 " слугувала ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року, а також протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02 серпня 2016 року.
41. Однак, з наведеної ухвали суду вбачається, що судом розглядалось клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за результатам розгляду якого застосовано до позивача запропонований запобіжний захід.
42. У той же час, матеріали справи не містять ухвали слідчого судді під час досудового розслідування про відсторонення позивача від займаної посади позивача.
43. За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року та протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02 серпня 2016 року, не можуть бути підставою для відсторонення позивача від займаної посади, що свідчить про неправомірність виданого наказу Мінагрополітики від 10 жовтня 2016 року № 413-к.
44. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
45. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
46. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
47. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1.          Касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України залишити без задоволення.
2.          Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    О. Р. Радишевська
                                                                                                                        Н. В. Шевцова