Постанова 
Іменем України 
 
28 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 534/392/18
провадження № 61-46363св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
особа, дії якої оскаржуються,- начальник Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Яхненко Дмитро Олександрович,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Пікуля В. П., Триголова В. М., Дорош А. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви
 
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії начальника Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - Горішньоплавнівське міське ВДВС ГТУЮ в Полтавській області) Яхненка Д. О . 
 
У скарзі посилався на те, що на примусовому виконанні Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області знаходиться виконавчий лист № 2/534/798/16 від 19 грудня 2016 року, виданий Комсомольським міським судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частки доходів (виконавче провадження № 54098474).
 
13 березня 2018 року начальником Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненком Д. О. винесено постанови про тимчасові обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, у праві користування зброєю до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
 
Оскільки при винесенні оскаржуваних постанов начальник Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненко Д. О. не врахував, що обмеження у праві керувати транспортними засобами та виїзду за межі України позбавляє ОСОБА_1 єдиного і законного джерела засобів для існування, так як він офіційно працює у Російській Федерації на посаді водія, і це негативно вплине на матеріальне забезпечення дитини і виконання рішення суду зі сплати аліментів, крім того, приймаючи постанови про тимчасове обмеження боржника у праві полювання                          та користування зброєю державний виконавець не врахував, що боржник взагалі не має таких прав, заявник просив визнати неправомірними дії начальника Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. в частині необґрунтованого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, винесення без законних підстав постанов від 13 березня 2018 року про обмеження боржника у правах і свободах та скасувати їх при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/534/798/16 від 19 грудня 2016 року, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення                        з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частки доходів у виконавчому провадженні № 54098474.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області 06 квітня 
2018 року у складі судді Солохи О. В. скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Визнано неправомірними дії начальника Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. у частині винесення постанов про обмеження боржника у правах і свободах при примусовому виконанні виконавчого листа 2/534/798/16, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області 19 грудня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/6 частки доходів у виконавчому провадженні №54098474, а саме:
 
- постанови від 13 березня 2018 року про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості 
зі сплати аліментів у повному обсязі;
 
- постанови від 13 березня 2018 року про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
 
- постанови від 13 березня 2018 року про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
 
- постанови від 13 березня 2018 року про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною    та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
 
Скасовано постанову начальника Горішньоплавнівського міського відділу 
ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. від 13 березня 2018 року 
про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України          до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
 
Скасовано постанову начальника Горішньоплавнівського міського відділу 
ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. від 13 березня 2018 року про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
 
Скасовано постанову начальника Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. від 13 березня 2018 року про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
 
Скасовано постанову начальника Горішньоплавнівського міського відділу 
ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. від 13 березня 2018 року 
про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими            чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
 
У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.
 
Задовольняючи частково вимоги скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що обмеження скаржника у праві керування транспортними засобами порушує його право на реалізацію законних засобів існування; при прийнятті постанов про тимчасове обмеження ОСОБА_1 права полювання      та користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів      у повному обсязі державний виконавець не врахував відсутність у боржника таких прав; тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі             є такими, що вчиненні в межах повноважень державного виконавця                     на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», разом з тим оскільки заявник працює за межами України, то тимчасове обмеження його           у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів порушує право боржника на працю, виключає можливість заробляти собі             на життя та, як наслідок, створює перепони для виконання судового рішення       зі сплати аліментів, отже постанова державного виконавця в цій частині підлягає скасуванню.
 
Щодо вимоги про визнання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів необґрунтованим, суд, з огляду на наявність довідки-розрахунку за період              з 01 листопада 2016 року до 31 березня 2018 року та відсутності належних обґрунтувань представника особи, яка звернулася зі скаргою, не встановив підстав для визнання такого розрахунку необґрунтованим.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2018 року ухвала Комсомольського міського суду Полтавської області від 06 квітня 
2018 року скасована в частині визнання неправомірними дій начальника Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. щодо винесення у виконавчому провадженні № 54098474 
про стягнення з ОСОБА_1 аліментів постанов від 13 березня 2018 року 
про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання 
до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі 
та від 13 березня 2018 року про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 
у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною 
та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та їх скасування, у задоволенні скарги в цій частині відмовлено.
 
В іншій частині ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області 
від 06 квітня 2018 року залишено без змін.
 
Апеляційний суд дійшов висновку, що обмеження боржника у праві полювання,     у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною                           та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів на відміну від права керувати транспортними засобами не позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, та на відміну 
від права виїзду за кордон на роботу не позбавляє його права на працю                         і не перешкоджає виконанню судового рішення.
 
В той же час, вказані обмеження у даному випадку застосовані із дотриманням вимог частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Апеляційний суд взяв до уваги, що наявність заборгованість зі сплати аліментів має триваючий характер, і мала місце на час вжиття державним виконавцем обмежень, а тому у даному випадку не порушено принцип дії закону у часі.
 
Крім того, апеляційний суд зазначив, що обмеження боржника у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною 
та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії стосується як існуючих прав 
так і можливого набуття вказаних прав у майбутньому.
 
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у жовтні 2018 року, 
ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить постанову апеляційного суду від 27 вересня 2018 року скасувати в частині вирішення питання щодо неправомірності дій начальника Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. при винесенні постанов про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання, а також тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів 
у повному обсязі й залишити в цій частині в силі ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 6 квітня 2018 року.
 
В обґрунтування касаційної скарги вказує, що, відмовляючи в задоволенні його вимог щодо скасування постанови державного виконавця від 13 березня 
2018 року в частині обмеження боржника у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, апеляційний суд не врахував, що встановлення обмежувальних заходів на майбутнє законом не передбачено, сам боржник         не має права на володіння зброєю тощо, отже обмеження боржника у його неіснуючих правах не відповідає змісту самих обмежувальних заходів                  та свідчить про прийняття рішення з формальних, незаконних підстав.
 
В частині вирішення питання щодо неправомірності дій начальника Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. при винесенні постанови про обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, 
а також постанови від 13 березня 2018 року про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі постанова апеляційного суду не оскаржується.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
Відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_1 до Верховного Суду не надходило.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 534/392/18            з Комсомольського міського суду Полтавської області.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судами встановлено, що згідно з довідкою-розрахунком, наданою Горішньоплавнівським міським ВДВС ГТУЮ Полтавській області, ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 листопада 2016 року                   до 31 березня 2018 року у розмірі 238 061 грн 72 коп. 
 
Ухвалою Красноярського крайового суду Російської Федерації від 17 серпня 
2017 року надано дозвіл на примусове виконання на території Російської Федерації рішення Комсомольського міського суду Полтавської області 
від 08 квітня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь 
ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи     з 30 січня 2008 року до 15 листопада 2016 року, та надано дозвіл на примусове виконання на території Російської Федерації рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 02 листопада 2016 року про зменшення розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь 
ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття.
 
Постановами начальника Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ                   в Полтавській області Яхненка Д. О. від 13 березня 2018 року боржнику          ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України    до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; тимчасове обмеження            у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими           чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
 
Також суд встановив, що з 27 січня 2012 року ОСОБА_1 працевлаштований          у ЗАТ «Золотодобывающая компания «Полюс», Російська Федерація, на посаді водія автомобіля на підставі трудового договору та сплачує заборгованість       за аліментами, що підтверджується відповідними квитанціями, а саме: 
у 2016 році ОСОБА_1 виплачено в рахунок погашення заборгованості 13 500,00 грн, у 2017 році - 21 303,00 грн, у 2018 рік - 50 000,00 грн.
 
Суд також встановив, що наявність заборгованість за аліментами має триваючий характер і мала місце на час вжиття державним виконавцем обмежень, передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року             № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги скаргу ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , на постанову апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2018 року Верховний Суд здійснює за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла                 до 08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) під час розгляду справи                      в касаційному порядку суд перевіряє в межах доводів та вимог касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження           є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги      та зміст оскарженого судового рішення, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) -                   це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані           на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно       до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:
1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів         у повному обсязі;
3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими            чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання -       до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
 
При цьому, вказані у цій статті обмеження будуть вважатись такими,                    що застосовані із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема частини дев`ятої статті 71 Закону України 
«Про виконавче провадження», у разі, коли таке рішення буде вмотивоване державним виконавцем у відповідних постановах належним чином.
 
Так, задовольняючи скаргу у частині скасування накладених постановою державного виконавця обмежень заявника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 
про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що постанови у цій частині               не відповідають нормам національного законодавства, міжнародним договорам та верховенству права, позбавляють боржника основного законного джерела засобів для існування, права на працю і перешкоджає виконанню судового рішення щодо сплати аліментів, тобто є неналежно обґрунтованими.
 
Однак, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення заяви щодо визнання неправомірними обмеження боржника у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів, апеляційний суд дійшов висновку, що така заборона не позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, права на працю                       і не перешкоджає виконанню судового рішення, тому постанова державного виконавця щодо вжиття таких заходів відповідає меті створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, і може бути застосовувана, оскільки у даному випадку наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.
 
Касаційний суд погоджується з висновком апеляційного суду в цій частині               і відхиляє доводи, викладені в касаційній скарзі про те, що боржник не має права на полювання або дозволу на користування вогнепальною та іншою зброєю, тому постанова державного виконавця про обмеження неіснуючих прав                 є безпідставною, з огляду на таке.
 
При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів        за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому вказана стаття не зобов`язує державного виконавець перевіряти наявність таких прав у боржника, а містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості               зі сплати аліментів.
 
У разі усунення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, яка дає підстави виконавцю для накладення постанови про обмеження певних прав, виконавцем будуть вжиті заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
 
Ураховуючи, що заборгованість за аліментами існує тривалий час і має триваючий характер, на час вжиття державним виконавцем відповідних обмежень не погашена, касаційний суд вважає, що у такому випадку державним виконавцем не порушені основні засади виконавчого провадження, встановлені статтею другою Закону України «Про виконавче провадження», зокрема співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог                      за рішеннями. 
 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушені норми матеріального чи процесуального права.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Колегія суддів, врахувавши вимоги частини першої статті 400 ЦПК України та  перевіривши правильність судових рішень в межах вимог касаційної скарги, вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду в оскаржуваній частині - без змін, оскільки таке судове рішення є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням вимог процесуального та матеріального закону, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної      чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється                      та не ухвалюється нове рішення, підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції,       а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи 
у суді касаційної інстанції, відсутні.
 
Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
 
Постанову апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2019 року 
в частині вирішення питання щодо визнання неправомірними дій начальника Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Яхненка Д. О. щодо винесення у виконавчому провадженні № 54098474 
про стягнення з ОСОБА_1 аліментів постанов від 13 березня 2018 року 
про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання 
до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі 
та про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими 
чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту                       її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	В. М. Коротун  	
 	М. Є. Червинська