Ухвала
 
22 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 145/1448/17
провадження № 61-46925св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 17 жовтня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
 
ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив:
встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 фактично до шести місяців прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селище Тиврівського району;
визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 2,64 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Селищенської сільської ради Тиврівського району, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і який успадкував вказане право після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2017 року до участі у справі співвідповідачем залучено ОСОБА_2 .
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай).
 
ОСОБА_2 у позові просила встановити факт, що вона фактично прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селище Тиврівського району, та визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності СВК «Селищанський», розміром 2,64 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Селищенської сільської ради Тиврівського району, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .
 
Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 17 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково:
встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 фактично до шести місяців прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селище Тиврівського району Вінницької області;
визнано за ОСОБА_1 право на 1/2 частину права земельної частки (паю) розміром 2,64 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Селищенської сільської ради Тиврівського району, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Селище Тиврівського району Вінницької області, який успадкував вказане право після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.
 
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково:
встановлено факт, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.
визнано за ОСОБА_2 право на 1/2 частину права на земельну частку (пай) у землі КСП «Селищанське», розміром 2,64 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Селище Тиврівського району Вінницької області.
 
05 листопада 2018 року  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив постанову Апеляційного суду Вінницької області від 17 жовтня 2018 року та рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2018 року в частині задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову відмовити та визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 2,64 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Селищенської сільської ради Тиврівського району.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
У травні 2020 року  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 подали спільну заяву про затвердження мирової угоди із нотаріально засвідченими підписами.
 
За змістом статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.
 
Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області вказана відповідачем як за первісним так і зустрічним позовами (а. с. 1, 57-61, 168-169). Втім, як сторона у справі, Селищенська сільська рада Тиврівського району Вінницької області участі в укладенні морової угоди не брала та її не підписувала, Тому в задоволенні заяви слід відмовити.
 
Керуючись статтями 207, 408 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ :
 
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди в справі за позовом ОСОБА_1 до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                              В. І. Крат
 
                                                                                                        І. О. Дундар 
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков