ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2020 року 
м. Чернівці
справа № 727/8379/19
провадження 822/294/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.
суддів Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 
апеляційні скарги  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 січня 2020 року
головуючий в суді першої інстанції суддя Кодрян Л.І.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.
Посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 листопада 2018 року по справі №727/6880/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 , в розмірі 2800 гривень щомісячно, починаючи з 04 липня 2018 року і до повноліття дітей; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане рішення набрало законної сили 02 січня 2019 року. 
На виконанні Яремчанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження №58344821, відкрите 12 лютого 2019 року, щодо примусового виконання вищевказаного рішення суду.
Зазначає, що з моменту винесення судом вказаного вище рішення і до моменту звернення до суду із даним позовом відповідач здійснив наступні оплати: 14 грудня 2018 року - 1400 гривень; 11 січня 2019 року - 1500 гривень; 12 березня 2019 року - 2010 гривень; 22 квітня 2019 року - 1400 гривень; 18 червня 2019 року - 1500 гривень, тобто на загальну суму 7810 гривень. В той же час у відповідача виникли зобов`язання щодо сплати аліментів на загальну суму 36400 гривень.
Зазначає, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, сплачує їх нерегулярно, у меншому розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка на момент подання позову до суду склала 28 590 гривень. 
Згідно зробленого позивачем розрахунку сума неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за період з 27 листопада 2018 року по 02 серпня 2019 року склала 43769 гривень 60 коп.
Вважає, що з відповідача на її користь слід стягнути неустойку у розмірі, який не перевищує 100% заборгованості у сумі 28 590 гривень.
Позивач неодноразово збільшувала позовні вимоги, відповідно до останньої редакції заяви про збільшення позовних вимог просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) у розмірі 35 113 гривень 20 коп.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 8246 (вісім тисяч двісті сорок шість) гривень 40 коп.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати. 
Ухвалюючи рішення та вирішуючи питання про розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходив з письмових доказів, що є у матеріалах справи, а саме: розрахунку державного виконавця зі сплати аліментів станом на 05 червня 2019 року, 01 серпня 2019 року, 01листопада 2019 року; квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 від 08 липня 2019 року в розмірі 2 000 гривень, від 29 листопада 2019 року у розмірі 20990 гривень, від 15 листопада 2019 року в розмірі 2000 гривень, а також розміру відрахованих аліментів з пенсії відповідача у листопаді 2019 року в розмірі 1876 гривень 80 коп.
При здійсненні розрахунку пені, суд врахував, що повне погашення заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду від 27 листопада 2018 року відповідачем здійснено 29 липня 2019 року, що підтверджується наданими ним доказами, тому пеню нараховано до 29 липня 2019 року. 
Що стосується стягнення пені з серпня 2019 року, то суд застосував вимоги ст.196 СК України про її нарахування до дня ухвалення судом рішення про таке стягнення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення порушив норми матеріального та процесуального права. 
Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції, виходячи зі змісту ст. 196 СК України повинен встановити факт заборгованості по аліментах й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.
Даючи правову оцінку даним обставинам, враховуючи те, що справа стосується забезпеченню прав та інтересів неповнолітніх дітей відповідача, суд повинен був витребувати додаткові докази, а саме, від банківських установ, які видали касові квитанції про те, чи надходили спірні кошти і чи були зараховані на рахунок ОСОБА_1 у встановленому порядку. 
Кошти в розмірі 24 990 гривень (20990+2000+2000), які ОСОБА_2 вважає такими, що він сплатив стягувачу, не надійшли на рахунок ОСОБА_1 з вини відповідача, у зв`язку з ненаданням останнім банкам повних реквізитів для сплати.
ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, зокрема ст. 196 СК України та безпідставно стягнув неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 8 246 гривень 40 коп.
Суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті, не врахував скрутний матеріальний стан апелянта, а також ту обставину, що апелянт є інвалідом третьої групи внаслідок військової служби та отримує дохід лише у вигляді пенсії, яка з урахуванням відрахувань у розмірі 50 % на користь ОСОБА_1 становить щомісячно 1876 гривень 80 коп.
Також при ухваленні рішення судом не враховано, що апелянт звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом третьої групи внаслідок військової служби (інвалідом армії), що підтверджується копією посвідчення, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» належить та прирівнюється до осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки доводи апелянта є безпідставними. 
Зокрема, зазначає, що сплата ним аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 24990 гривень підтверджується квитанціями, які є належними та допустимими доказами. Проте позивач, звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та надаючи розрахунки державного виконавця, не надав доказів того, що вказана сума була врахована державним виконавцем при визначенні загальної суми заборгованості по аліментах. 
Щодо посилання в апеляційній скарзі на обов`язок суду з власної ініціативи витребувати додаткові докази, то вони є помилковими, оскільки суд має право збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. 
Разом з тим, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2018 року по справі №727/6880/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 , в розмірі 2800 гривень щомісячно, починаючи з 04 липня 2018 року і до повноліття дітей, а тому в даному випадку не є необхідним витребування судом доказів. 
Також відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 подала ОСОБА_1 .
Просила апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги. 
Зокрема, зазначає, що кошти в розмірі 24 990 гривень, які ОСОБА_2 вважає такими, що він сплатив стягувачу, не надійшли на її рахунок по тій причині, що відповідач не надав банкам певних реквізитів для сплати, через що платежі не були проведені, а кошти перераховані.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05 жовтня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).
Від вказаного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8-10).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 2800 гривень щомісячно, починаючи з 04 липня 2019 року і до повноліття дітей; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (а.с.11-12).
16 січня 2019 року, на виконання вказаного рішення, Шевченківським районним судом м.Чернівці, видано виконавчий лист, згідно якого вбачається, що рішення суду набрало законної сили 02 січня 2019 року (а.с.13).
Постановою державного виконавця Яремчанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 12 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження 58344821 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 2800 гривень щомісячно, починаючи з 04 липня 2019 року і до повноліття дітей (а.с.14).
Згідно розрахунку по сплаті аліментів, виданого головним державним виконавцем Яремчанського МВ ДВС, станом на 05 червня 2019 року сума заборгованості по сплаті аліментів становить 24490 гривень (а.с.15).
Відповідно до розрахунку по сплати аліментів, виданого головним державним виконавцем Яремчанського МВ ДВС, станом на 01 серпня 2019 року сума заборгованості по сплаті аліментів становить 28590 гривень (а.с.109-110).
Згідно розрахунку по сплаті аліментів, виданого головним державним виконавцем Яремчанського МВ ДВС, станом на 01.11.2019 року сума заборгованості по сплаті аліментів становить 35113 гривень 20 коп. (а.с.111-112).
Відповідно до квитанції № 8947316325 від 18 червня 2019 року на рахунок отримувача НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , код банку отримувача 356334 здійснено оплату у сумі 1500 гривень (а.с.95).
Постановою державного виконавця Яремчанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ВП №58344821 від 07 червня 2019 року зобов`язано Надвірнянське об`єднане УПФУ здійснювати відрахування із доходів боржника ( ОСОБА_2 , який отримує пенсію у Надвірнянському об`єднаному УПФУ) у розмірі 70% до виплати загальної суми боргу за наступними реквізитами МФО 356334, код 09356307, рахунок НОМЕР_1 Шеленко Н.В. (а.с.98-99).
Постановою державного виконавця Яремчанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ВП №58344821 від 06 вересня 2019 року зобов`язано Надвірнянське об`єднане УПФУ здійснювати відрахування із доходів боржника ( ОСОБА_2 , який отримує пенсію у Надвірнянському об`єднаному УПФУ) у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу за наступними реквізитами МФО 356334, код 09356307, рахунок НОМЕР_1 Шеленко Н.В. (а.с.100-101).
Відповідно до довідки виданої ВТЕК серія ВТЭ-9 № 058770 ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи з 01 січня 1992 року безстроково (а.с.103).
Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, інвалідність армії (а.с.104).
З довідки, виданої начальником Надвірнянського відділення обслуговування громадян від 04 грудня 2019 року № 9078, вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ Івано-Франківської області і отримує пенсію по інвалідності та з його пенсії відраховуються аліменти на утримання дітей. З вказаної довідки встановлено, що розмір відрахованих аліментів з жовтня по грудень 2019 року становить 5719 гривень 20 коп. (а.с.105).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови 
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути неустойку в межах наявної заборгованості по аліментах в розмірі 8 246 гривень 40 коп.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашенню заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 відсоток.
До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_2 вказував, що ним здійснено наступні платежі через установу Ощадбанку : згідно заяви на переказ готівки № 102 від 08 липня 2019 року, платник ОСОБА_2 , сума 2000 гривень, за наступними реквізитами: отримувач ОСОБА_1 , рахунок отримувача НОМЕР_1, код 09356307, код банку отримувача 356334, призначення платежу : аліменти за липень місяць 2019 року, 5167 8020 1420 0288 (а.с.96); 
згідно заяви на переказ готівки № 55 від 29 липня 2019 р. платник ОСОБА_2 , сума 20990 гривень, за наступними реквізитами: отримувач ОСОБА_1 , рахунок отримувача НОМЕР_1, код 09356307, код банку отримувача 356334, призначення платежу : аліменти за липень місяць 2019 року, 5167 8020 1420 0288 (а.с.97).
Крім того, посилається на квитанцію від 15 листопада 2019 року за № 0.0.1523466739.1, згідно якої через установу ПриватБанку ним здійснено сплату аліментів в сумі 2000 гривень на користь отримувача Шеленко Н.В. за наступними реквізитами: рахунок отримувача НОМЕР_1, код банку отримувача 356334, призначення платежу : аліменти за жовтень місяць 2019 року (а.с.102).
Згідно інформації, яка міститься в листі АТ «Ощадбанк» від 19 лютого 2020 року № 46-13/1590/1749БТ, грошові кошти в сумі 2000 гривень (квитанція №102 від 08 липня 2019 року) та грошові кошти в сумі 20990 гривень (квитанція №55 від 29 липня 2019 року) не були зараховані на рахунок ОСОБА_1 (а.с.228), у зв`язку із невірним зазначенням коду отримувача (замість ІПН клієнта зазначено код банку). Вказані кошти знаходяться на транзитному рахунку, оскільки платник не звертався із заявою про повернення грошових коштів.
Також, згідно листа АТ КБ «Приватбанк» від 03 квітня 2020 року № 20.1.0.0.0/7-20200402/2125, платіж в сумі 2000 гривень (квитанція №1523466739_1 від 15 листопада 2019 року) не відправлений через неправильно вказані реквізити відправником коштів (а.с.233). 
Отже, із отриманої інформації від банківських установ встановлено, що платежі не були проведені, в зв`язку з неправильним зазначенням відправником ( ОСОБА_2 ) реквізитів отримувача коштів. 
Відповідно до п.32.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.
Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ - визначає п.33.2 вказаного Закону та п.2.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена Постановою Національного банку України 21.01.2004 року №22. 
Крім того, п. 1.19 глави 1 вказаної Інструкції визначає, що банк не несе відповідальності за достовірність змісту платіжного доручення, оформленого клієнтом. Банк не має права робити виправлення в розрахунковому документі клієнта.
Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи ОСОБА_2 про погашення аліментів на загальну суму в розмірі 24 990 гривень не підтверджені належним чином та суперечать вимогам законодавства, оскільки відповідальність за коректність заповнення реквізитів розрахункового документу несе сторона, що оформила цей документ і подала його на обслуговування (проведення) в банк. Банк перевіряє виключно повноту заповнення реквізитів у розрахунковому документі. 
Відповідно суд першої інстанції помилково врахував квитанції (№102 від 08 липня 2019 року, №55 від 29 липня 2019         року ТВБВ №10008/0126 (м.Яремче) філії-Івано-Франківське ОУ АТ «Ощадбанк» та квитанцію №1523466739_1 від 15 листопада 2019 року Івано-Франківського відділення №2 АТ КБ «Приватбанк») при розрахунку заборгованості по пені.
В зв`язку з викладеним, апеляційний суд не може погодитися з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів. 
Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, апеляційний суд керується розрахунком заборгованості по аліментах, виконаним головним державним виконавцем Гуменюком В.В. (а.с. 72-73).
Згідно вказаного розрахунку, заборгованість по аліментах виникла, починаючи з 27 листопада 2018 року. За змістом розрахунку, боржник частково виконував зобов`язання зі сплати аліментів.
Визначаючи кількість прострочених днів сплати аліментів, суд апеляційної інстанції виходить з того, що аліменти є щомісячними платежами, які підлягають сплаті до останнього дня кожного календарного місяця. 
Таким чином, періодом прострочення є період з першого числа кожного наступного місяця після несплати аліментів по 11 січня 2020 року ( день винесення рішення судом першої інстанції ).
Крім того, здійснюючи розрахунок пені, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня.
Таким чином, розрахунок заборгованості по пені виглядає наступним чином:
пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2018 року: 2800 грн. х 1% х 407 днів (з 01.12.2018 року по 11.01.2020 року) = 11396 гривень.;
пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2018 року: 1400 грн. х 1% х 376 днів (з 01.12.2018 року по 11.01.2020 року) = 5264 гривень.;
пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2019 року: 12500 грн. х 1% х 345 днів (з 01.02.2019 року по 11.01.2020 року) = 43125 гривень;
пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2019 року: 2800 грн. х 1% х 317 днів (з 01.03.2019 року по 11.01.2020 року) = 8876 гривень;
пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2019 року: 790 грн. х 1% х 286 днів (з 01.04.2019 року по 11.01.2020 року) = 2259 гривень 40 коп.;
пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2019 року: 1400 грн. х 1% х 256 днів (з 01.05.2019 року по 11.01.2020 року) = 3584 гривень;
пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2019 року: 1300 грн. х 1% х 225 днів (з 01.06.2019 року по 11.01.2020 року) = 2925 гривень.;
пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2019 року: 2800 грн. х 1% х 195 днів (з 01.07.2019 року по 11.01.2020 року) = 5460 гривень;
пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2019 року: 2800 грн. х 1% х 164 днів (з 01.08.2019 року по 11.01.2020 року) = 4592 гривень;
пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2019 року: 2800 грн. х 1% х 133 днів (з 01.09.2019 року по 11.01.2020 року) = 3724 гривень;
пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2019 року: 2800 грн. х 1% х 103 днів (з 01.10.2019 року по 11.01.2020 року) = 2884 гривень;
пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2019 року: 923 грн. 20 коп. х 1% х 72 днів (з 01.11.2019 року по 11.01.2020 року) = 664 гривень70 коп.
Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів становить 94754 гривень 10 копійок, однак в силу ч. 1 ст. 196 СК України вказана сума підлягає обмеженню до 35 113 гривень 20 коп. ( сума заборгованості по сплаті аліментів).
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що висновок суду першої інстанції щодо стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на законі та не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, оскільки відсутність заборгованості зі сплати аліментів, як і відсутність його вини у її виникненні відповідач не спростував. 
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 січня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Щодо судових витрат
Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача судового збору, оскільки він суперечить пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
Згідно з ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» належу та прирівнююсь до осіб з інвалідністю внаслідок війни, тому звільнений від сплати судового збору. 
ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи, внаслідок військової служби (інвалідом армії), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_6 від 12 серпня 2017 року (а. с. 184).
ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч.6 статті 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 січня 2020 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 30.10.1995 року (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 35 113 гривень 20 копійок.
Витрати по оплаті судового збору підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови 06 травня 2020 року.
Головуючий                                                М.І. Кулянда 
Судді:                                                       О.О. Одинак
Н.Ю. Половінкіна