Постанова  
Іменем України
 
04 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-1927/11   
провадження № 61-48245св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., 
Луспеника Д. Д., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 ;
представник - ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ;
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Град-Інвест»;
треті особи: ОСОБА_4 , обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Трипільска брама»;
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2018 року 
у складі судді Зінченка О. М. та постанову Київського апеляційного суду 
від 06 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Сержанюка А. С., 
Іванової І. В., Матвієнко Ю. О., 
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2011 року, ухваленого у справі № 2-1927/11 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Град-Інвест» (далі - ТОВ «ФК «Град-Інвест»), треті особи: ОСОБА_4 , обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Трипільська брама», про розірвання договору про участь 
у Фонді фінансування будівництва. 
Заява мотивована тим, що вказаним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2011 року задоволено позов ОСОБА_1 , розірвано договір від 17 січня 2007 року № 22-259/17-01 про участь у Фонді фінансування будівництва та зобов'язано відповідача повернути позивачу передані Фонду фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама 
ІІ Черга» грошові кошти у сумі 267 919,14 грн. 
У ході примусового виконання вказаного рішення суду було з'ясовано, що боржник за місцем реєстрації не знаходиться і його місцезнаходження невідоме у зв'язку з чим рішення суду тривалий час не виконується. Оскільки рішення суду за своїм змістом носить зобов'язальний характер, 
за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, тобто повернути грошові кошти, воно не може бути виконане без участі боржника, місце знаходження якого встановити неможливо. 
З огляду на викладені обставини, ОСОБА_2 , яка є правонаступником стягувача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважала, що 
є підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду, а саме необхідно змінити спосіб виконання рішення суду із зобов`язального про повернення грошових коштів на рішення про стягнення тієї самої суми грошових коштів. Зазначений спосіб виконання відповідає встановленим обставинам справи, спрямований на захист порушеного права і не змінює рішення суду по суті та змісту зобов`язання, а також при такій зміні способу виконання рішення суду може бути виконане без участі боржника. 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 
2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання рішення Обухівського районного суду Київської області 
від 23 грудня 2011 року, ухваленого у справі № 2-1927/11 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Град-Інвест», треті особи: ОСОБА_4 , обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Трипільська брама», про розірвання договору, відмовлено. 
Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які 
у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що згідно з вимогами цивільного процесуального законодавства є недопустимим.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2018 року - без змін. 
Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , оскільки остання просить змінити спосіб виконання судового рішення із зобов`язання повернути кошти на їх стягнення, що фактично змінить рішення суду по суті внаслідок зміни обраного раніше позивачем способу захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.
Короткий зміст касаційної скарги 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання судового рішення задовольнити. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Обухівського районного суду Київської області.
У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
У квітні 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.  
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відмову у задоволені заяви, оскільки належним чином не дослідили усіх обставин, а саме те, що рішення суду, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії - повернути грошові кошти, не може бути виконане без участі боржника, а його місце знаходження встановити неможливо. Суди не зазначили, яким чином зміниться становище 
стягувача та боржника у разі зміни способу виконання рішення суду 
із зобов`язального - про повернення грошових коштів на рішення про стягнення тієї самої суми грошових коштів. Також суди не надали жодної оцінки затримці виконання рішення суду, хоча саме із такою затримкою пов`язана заява стягувача про зміну способу виконання рішення суду. 
При цьому сиди не врахували правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 350/1325/17-ц, провадження № 61-35462св18, згідно з якими невиконання судового рішення впродовж тривалого часу є порушенням права на справедливий судовий розгляд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). 
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області 
від 23 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір від 17 січня 2007 року № 22-259/17-01 про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ Черга», укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Домбуд». 
Зобов`язано ТОВ «ФК «Град-Інвест» повернути ОСОБА_1 грошові кошти, передані ним до Фонду фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ черга», у сумі 267 919,14 грн (т. 1, а. с. 71-72).
17 травня 2012 року ОСОБА_1 був виданий виконавчий лист №2-1927/11 (т. 1, а. с. 168).
26 березня 2014 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області замінено стягувача за виконавчим листом Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2012 року по справі №2-1927/11 про зобов`язання ТОВ «ФК «Град-Інвест» повернути ОСОБА_1 грошові кошти, передані ним до Фонду фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ черга», у сумі 267 919,14 грн на правонаступника - ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 189-190).
23 березня 2016 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області поновлено ОСОБА_2 пропущений строк для пред`явлення 
виконавчого листа до виконання за рішенням Обухівського районного 
суду Київської області від 23 грудня 2011 року у цивільній справі 
№ 2-1927/11 про зобов`язання ТОВ «ФК «Град-Інвест» повернути ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ) передані до Фонду фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ черга» грошові кошти 
у сумі 267 919,14 грн (т. 1, а. с. 2-3).
26 жовтня 2017 року постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах О. О. повернуто виконавчий лист №2-1927/11 стягувачу на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
У вказаній постанові зазначено, що виходом 13 червня 2017 року, 26 липня 2017 року та 21 вересня 2017 року державного виконавця за адресою: 
м. Київ, вул. Щербакова, 49-А, оф. 91, встановлено, що офіс № 91 за вищевказаною адресою не знаходиться. Внаслідок вжитих державним виконавцем заходів неможливо з`ясувати місцезнаходження боржника - ТОВ «ФК «Град-Інвест» (т. 2, а. с. 77).
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07 лютого 
2018 року постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах О. О. щодо повернення виконавчого листа № 2-1927/11 стягувачу скасовано 
(т. 2, а. с. 110-112).
12 червня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2011 року у справі 
№ 2-1927/11 та стягнути з ТОВ «ФК «Град-Інвест» на користь ОСОБА_2 передані до Фонду фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ черга» грошові кошти у розмірі 267 919,14 грн (т. 2, а. с. 148-150).
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції 
до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його 
справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У зв`язку з цим дійсно, як зазначає заявник, належне виконання рішення суду є важливим і невід`ємним елементом ефективного захисту прав і свобод людини. 
Відповідно до частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони у справі про встановлення або зміну способу й порядку виконання судового рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України 
їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Отже, суди дійшли вірно висновку про те, що процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду. Тобто, слід розрізняти способи захисту цивільного права, передбачені статтею 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду, що суди й здійснили. 
При вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.
Звертаючись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, заявник як на підставу заявлених вимог посилалася на те, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 
2011 року задоволено позов ОСОБА_1 та розірвано договір від 17 січня 2007 року № 22-259/17-01 про участь у Фонді фінансування будівництва і зобов`язано відповідача повернути позивачу передані до фонду фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ черга» грошові кошти у сумі 267 919,14 грн.
У ході примусового виконання вказаного рішення суду було з`ясовано, що боржник за місцем реєстрації не знаходиться і його місцезнаходження невідоме, а тому, оскільки рішення суду за своєю суттю носить зобов`язальний характер, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні 
дії, тобто повернути грошові кошти, воно не може бути виконане без участі 
боржника, місцезнаходження якого встановити неможливо. З огляду 
на вищевикладені обставини вважала, що є всі підстави для зміни способу 
і порядку виконання рішення суду, а саме необхідно змінити спосіб виконання рішення суду із зобов`язального про повернення грошових коштів на рішення про стягнення тієї самої суми грошових коштів. При цьому вказувала, що запропонований спосіб виконання відповідає встановленим обставинам справи, спрямований на захист порушеного права і не змінює рішення суду по суті та змісту зобов`язання, і рішення може бути виконане і без участі боржника.
Проте, вищенаведені заявником обставини не є підставами для зміни способу та порядку виконання рішення суду у розумінні статті 435 ЦПК України, оскільки змінюють спосіб захисту порушеного права, що передбачений статтею 16 ЦК України, який при вирішенні спору обирає позивач. 
Отже, суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , оскільки остання просить змінити спосіб виконання судового рішення із зобов`язання повернути кошти на їх стягнення, що фактично змінить рішення суду по суті внаслідок зміни обраного раніше позивачем способу судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.
На думку колегії суддів судові рішення, що переглядаються, є достатньо мотивованими та такими, що відповідають нормам процесуального закону.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, 
на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 
2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 
2018 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Б. І. Гулько
 
І. А. Воробйова
 
Д. Д. Луспеник