Постанова
Іменем України 
26 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 296/1516/12-ц
провадження № 61-18319св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Житомирська міська рада Житомирської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2015 року у складі судді Адамовича О. Й. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 12 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Широкової Л. В., Шевчук А. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Житомирської міської ради Житомирської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою.
 
Уточнена позовна заява мотивована тим, що вона є власником 17/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому має право на користування прилеглою до будинку земельною ділянкою, виходячи з розміру частки у праві власності на будинок. 
Будинки АДРЕСА_2 є одним будинковолодінням садибного типу, тому земельна ділянка виділялася за адресою: АДРЕСА_2. Будинок АДРЕСА_4 складається з декількох квартир, однак його не можна вважати багатоквартирним будинком, а прилеглу до нього земельну ділянку - прибудинковою територією.
Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 013-2000 будинок АДРЕСА_4 (в технічному плані зазначений під літ «А») належить до класу 1110 «Будинки одноквартирні». Під кодом 1110 серед іншого зазначено, що цей клас включає «спарені або зблоковані будинки з окремими квартирами, що мають свій власний вхід з вулиці» згідно з технічними паспортами на домоволодіння АДРЕСА_2 кожна квартира має свій власний вхід з вулиці, у тому числі і квартира № 2 , що належить ОСОБА_4, тому домоволодіння не належить до багатоквартирного житлового будинку.
Згідно із договором дарування вона отримала в дар 17/100 ідеальні частини домоволодіння, а не будинку, яке складається з двох житлових будинків літ. «А», жилою площею 141,6 кв. м, і літ. «Б», жилою площею 18,3 кв. м, господарських споруд - сараю літ «В» та вбиральні літ «У», «У-1». 
ОСОБА_6 користується будинком літ. «Б», а всі інші співвласники - будинком літ. «А». Зазначене підтверджується також витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, де зазначено, що об`єктом нерухомого майна є домоволодіння. В описі об`єкта нерухомого майна вказується, що він складається з двох житлових будинків літ. «А», загальною площею 235,4 кв. м, житловою площею 141,6 кв. м, та літ «Б», загальною площею 33,7 кв. м, житловою площею 18,3 кв. м.
Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно в будинку АДРЕСА_4 зареєстровано право власності тільки на одну квартиру № 2 як на об`єкт права власності. За іншими ж співвласниками: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та Житомирським міськвиконкомом - не зареєстровано право власності на квартири в будинку  АДРЕСА_2  не як на окремі об`єкти права власності, а лише на ідеальні частини.
Оскільки в добровільному порядку погодити порядок користування земельною ділянкою з іншими співвласниками будинковолодіння не вдалося, тому такий порядок має бути встановлений судом. 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила встановити порядок користування спільною земельною ділянкою на АДРЕСА_2 відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21 квітня 2010 року № 84, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Житомирземпроект», яка передбачає передання у користування ОСОБА_1 - 0,0261 га спріної земельної ділянки; ОСОБА_5 - 0,0384 га; ОСОБА_6 - 0,0153 га; ОСОБА_7 - 0,0184 га; сім`ї ОСОБА_4 - 0,0337 га; Житомирському міськвиконкому - 0,0215 га, що разом складає 0,1534 га.
 
Короткий зміст рішень судів
 
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2010 року у складі судді Кочетова Л. Г. позов  ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено порядок користування земельною ділянкою згідно 2-го варіанту висновку експертизи та виділено у користування: ОСОБА_1 три земельні ділянки, а саме: земельну ділянку 9 на плані позначену цифрами   37-36-52-35-34-38-37 площею 0,0006 га, земельну ділянку 13 на плані позначену 55-1-2-3-45-44-43-54-55 площею 0,0108 га та земельну ділянку 5 на плані позначену 22-23-24-28-29-12-13-22 площею 0,0088 га, загальною площею всіх ділянок з врахуванням частки спільного двору 0,0261 га; ОСОБА_5 дві земельні ділянки, а саме: земельну ділянку 11 на плані позначену цифрами   3-4-5-48-47-46-45-3 площею 0,0053 га, земельну ділянку 7 на плані позначену 30-31-7-8-9-10-30 площею 0,0256 га загальною площею всіх ділянок з врахуванням частки спірного двору 0,0384 га; ОСОБА_6 земельну ділянку 4 на плані позначену цифрами 20-27-26-25-24-23-22-21-20 площею 0,0127 га, з врахуванням частки спільного двору площею 0,0153 га; ОСОБА_7 три земельні ділянки, а саме: земельну ділянку 8 на плані позначену цифрами 41-42-39-40-41 площею 0,0009 га, земельну ділянку 12 на плані позначену 53-54-43-42-53 площею 0,0026 га та земельну ділянку 3 на плані позначену 15-16-17-20-21-22-13-14-15 площею 0,0099 га, загальною площею всіх ділянок з врахуванням спільного двору 0,0184 га; в спільне користування ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 земельну ділянку 6 на плані позначену цифрами 12-29-28-30-10-11-12 площею 0,0190 га, з врахуванням спільного двору 0,0337 га; Житомирській міській раді земельну ділянку 10 на плані позначену цифрами 31-32-32а-33-34-35-52-51-50-49-47-48-5-6-7-31 площею 0,0162 га.; земельні ділянки № 1 позначену цифрами 39-40-41-42-43-44-46-47-48-49-50-35-36-39 площею 0,0176 га та № 2 позначену 19-1-55-54-53-42-41-40-39-38-37-34-33-32а-32-31-30-28-24-25-26-27-17-18-19 площею 0,0234 га залишено у спільному користуванні. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2010 року у складі колегії суддів: Малахової Н. М., Матюшенка І. В., Худякова А. М., апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_6 відхилено, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2010 року залишено без змін.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2011 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , до якої приєдналась ОСОБА_6 , задоволено, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2010 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2015 року у складі судді Адамовича О. Й. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Суд першої інстанції виходив із того, що висновком судової будівельно-технічної експертизи від 21 квітня 2010 року № 84 не враховано особливості спірного домоволодіння, оскільки запропоновано варіанти, які унеможливлюють нормальне користування будинком усіма співвласниками. Крім того, запропоновані експертом варіанти користування не враховують фактичне землекористування.
 
Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 27 січня 2016 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Миніч Т .І., Павицької Т. М., апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2015 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено порядок користування земельною ділянкою згідно із 1-м варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21 квітня 2010 року № 84 та виділити у користування: ОСОБА_1 - земельна ділянка 0,0261 га відповідно до ідеальної частки (діл. № 1, № 2, № 3, № 9, №  13  - червоний колір, у тому числі спільний двір № 2 та будівля спільної власності № 1), тобто 0,0033 га + 0,0026 га + 0,0088 га + 0,0006 га + 0,0108 га = 0,0261 га (з урахуванням площі під будівлями, спільного двору та спільної будівлі). Ділянка № 3 - 0,0088 га: Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 14-15-16-17-18-20-21-14 = 0,0088 га і на плані ділянку позначено червоним кольором. 6,90 м-14,94 м-2,71 м-1,31 м-1,99 м-10,23 м-6,06 м. Ділянка № 9 - 0,0006 га: лінія розподілу ділянки проходить по точках: 35-50-49-34-35 = 0,0006 га і на плані ділянку позначено червоним кольором. Межі земельної ділянки проходять по стіні будівлі. Ділянка № 13 - 0,0108 га: лінія розподілу ділянки проходить по точках: 2-3-4-42-41-40-52-53-2 = 0,0108 га і на плані ділянку позначено червоним кольором. 2,50 м-16,89 м-3,21 м-по стіні будівлі (42-41-40)-7,18 м-1,67 м-7,97 м; ОСОБА_5 - земельна ділянка 0,0384 га відповідно до ідеальної частки (діл. № 1, № 2, № 6, № 11 - синій колір, у тому числі спільний двір № 2 та будівля спільної власності № 1), тобто 0,0049 га + 0,0026 га + 0,0256 га + 0,0053 га = 0,0384 га (з урахуванням площі під будівлями, спільного двору та спільної будівлі). Ділянка № 6 - 0,0256 га: Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 10-11-12-28-27-29-30-10 = 0,0256 га і на плані ділянку позначено синім кольором. 7,34 м-21,92 м-9,96 м-2,52 м-4,17 м-2,50 м-22,20 м. Ділянка № 11 - 0,0053 га: лінія розподілу ділянки проходить по точках: 4-5-6-45-44-43-42-4 = 0,0053 га і на плані ділянку позначено синім кольором. 12,53 м-7,21 м-2,63 м-1,41 м-по стіні будівлі (44-43-42) 3,21 м; ОСОБА_6 - земельна ділянка 0,0153 га відповідно до ідеальної частки (діл. № 2, № 4 - коричневий колір, у тому числі спільний двір № 2), тобто 0,0026 га + 0,0127 га = 0,0153 га (з урахуванням площі під будівлями, спільного двору). Ділянка № 4 - 0,0127 га: Лінія розподілу проходить по точках: 20-26-25-24-23-22-21-20 = 0,0127 га і на плані ділянку позначено зеленим кольором. 6,92 м-6,65 м-по стіні будівлі (25-24)-1,00 м-7,98 м-4,50 м-10,23 м; ОСОБА_7 - земельна ділянка 0,0184 га відповідно до ідеальної частки (діл. № 1, № 2, № 8, № 12, № 5 - фіолетовий колір, у тому числі спільний двір № 2 та будівля спільної власності № 1), тобто 0,0024 га + 0,0026 га + 0,0009 га + 0,0026 га + 0,0099 га = 0,0184 га (з урахуванням площі під будівлями, спільного двору та спільної будівлі). Ділянка № 8 - 0,0009 га: лінія розподілу ділянки проходить по точках: 38-39-36-37-38 = 0,0009 га, і на плані ділянку позначено фіолетовим кольором. Межі земельної ділянки проходять по стіні будівлі. Ділянка № 12 - 0,0026 га: лінія розподілу ділянки проходить по точках: 40-39-51-52-40 = 0,0026 га, і на плані ділянку позначено фіолетовим кольором, по стіні будівлі (40-39)-9,57 м-0,66 м-7,18 м. Ділянка № 5 - 0,0099 га: лінія розподілу ділянки проходить по точках: 12-13-14-21-22-23-27-28-12 = 0,0099 га, і на плані ділянку позначено фіолетовим кольором. 1,45 м-1,45 м-2,36 м-6,06 м-4,05 м-7,98 м-6,51 м-2,52 м-9,96 м; ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 - земельна ділянка 0,0337 га відповідно до ідеальної частки (діл. № 1, № 2, № 7 - зелений колір, у тому числі спільний двір № 2 та будівля спільної власності № 1 ), тобто 0,0043 га + 0,0104 га + 0,0190 га = 0,0337 га (з урахуванням площі під будівлями, спільного двору та спільної будівлі). Ділянка № 7 - 0,0190 га: лінія розподілу ділянки проходить по точках: 8-9-10-30-31-32-8 = 0,0190 га, і на плані ділянку позначено зеленим кольором. 17,49 м-7,78 м-22,20 м-4,43 м-2,58 м-10,24 м.
Земля міської ради - земельна ділянка 0,0215 гавідповідно до ідеальної частки (діл. № 1, № 2, № 10 - рожевий колір, у тому числі спільний двір № 2 та будівля спільної власності № 1 ), тобто 0,0027 га + 0,0026 га + 0,0162 га = 0,0215 га (з урахуванням площі під будівлями, спільного двору та спільної будівлі). Ділянка № 10 - 0,0162 га: лінія розподілу ділянки проходить по точках: 6-7-8-32-33-34-49-48-47-46-44-45-6 = 0,0162 га, і на плані ділянку позначено рожевим кольором. 9,85 м-12,08 м-10,24 м-3,80 м-4,24 м-по стіні будівлі-(34-49-48-47-46-44)-1,41 м-2,63 м. Ділянка № 2 - 0,0234 га спільний двір (жовтий колір) для дев`яти співвласників ОСОБА_1 - 0,0026 га, ОСОБА_5 - 0,0026 га, ОСОБА_6 - 0,0026 га, ОСОБА_7 - 0,0026 га, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 - 0,0104 га, Житомирської міської ради - 0,0026 га. Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 1-2-53-52-51-39-38-37-36-35а-35-34-33-32-31-30-29-27-23-24-25-26-20-18-19-1 = 0,0234 га, і на плані позначено жовтим кольором. 6,00 м-7,97 м-1,67 м-0,66 м-9,57 м-по стіні будівлі (39-38-37-36-35а-35-34) - 4,24 м-3,80 м-2,58 м-4,43 м-2,50 м-4,17 м-6,51 м-1,00 м-по стіні будівлі (24-25) - 6,65 м-6,92 м-1,99 м-2,61 м-11,67 м. Ділянка № 1 - 0,0176 га будівля спільної власності (жовтий колір) згідно з ідеальними частками співвласників у будинковолодінні для восьми співвласників: ОСОБА_1 - 0,0033 га, ОСОБА_5 - 0,0049 га, ОСОБА_7 - 0,0024 га, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 - 0,0043 га, Житомирської міської ради - 0,0027 га. Лінія розподілу проходить по точках: 40-41-42-43-44-46-47-48-49-50-35-35а-36-39-40=0,017 га, і на плані позначено жовтим кольором. Межі земельної ділянки проходять по стіні будівлі. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року касаційні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Житомирської області від 27 січня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 12 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2015 року залишено без змін, оскільки судом першої інстанції досліджено всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надана їм належна оцінка, правильно визначено характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, просила скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 12 грудня 2016 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди необґрунтовано не врахували висновок судової будівельно-технічної експертизи від 21 квітня 2010 року № 84 для з`ясування обставин щодо можливості встановлення порядку користування земельною ділянкою усіма співвласниками будинку та безпідставно зазначили, що запропоновані варіанти унеможливлюють користування будинком сім`єю ОСОБА_4 . Оскаржувані судові рішення призвели до позбавлення позивача права оформити правовстановлюючі документи на право користування земельною ділянкою і захисти свою частину будинку від зовнішніх факторів та пошкоджень.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_1 , вводячи суд в оману, намагається довести, що її квартира належить до індивідуально-садибних будинків, щоб мати змогу приватизувати земельну ділянку. Тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Відзиви на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 12 грудня 2016 року і витребувано із Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу № 296/1516/12-ц.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У травні 2018 року цивільну справу № 296/1516/12-ц передано до Верховного Суду.
 
2.     Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи
 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що до складу єдиного домоволодіння на АДРЕСА_2 входять два житлові будинки: житловий будинок літ. «А» ( АДРЕСА_4 ) та житловий будинок літ. «Б» ( АДРЕСА_1 ).
 
Право власності на це домоволодіння було зареєстроване за співвласниками в таких ідеальних частинах: за ОСОБА_6 - 1/10, що дорівнює 10/100; за ОСОБА_5 - 1/4, що дорівнює 25/100; за ОСОБА_7 - 12/100; за ОСОБА_1 - 17/100; за ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 - 22/400; за Житомирським міськвиконкомом - 14/100, що загалом становило цілі частини - 100/100.
 
Розмір частин, які першочергово набули сторони, ніким не оспорюється.
 
У фактичному користуванні ОСОБА_6 перебуває житловий будинок АДРЕСА_1, а в користуванні інших співвласників – житловий будинок АДРЕСА_4 .
 
20 жовтня 2006 року сім`я ОСОБА_4 у порядку приватизації отримала свідоцтво про право приватної власності в рівних частках на квартиру № 2 в будинку АДРЕСА_4 .
 
Бюро технічної інвентаризації при оформленні документів співвласникам будинку АДРЕСА_1 : ОСОБА_7 та ОСОБА_1 - допустило неточність у нумерації будинку, в якому проживають зазначені співвласники, та помилково замість адреси: АДРЕСА_4 , у їхніх правоустановчих документах вказало адресу: АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18 березня 2014 року, визнано недійсним та скасовано рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07 липня 2011 року «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» в частині оформлення права власності на нерухоме майно, розташоване на АДРЕСА_1 , за ОСОБА_11 . 
Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою, видане 08 липня 2011 року на ім`я ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07 липня 2011 року № 429. 
Повернуто у власність ОСОБА_6 1/10 частини домоволодіння на АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Житомирської міської ради від 18 березня 2009 року № 927 «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам м. Житомира» з урахуванням рішення Житомирської міської ради від 08 квітня 2009 року № 955 за домоволодіннями на АДРЕСА_2 закріплено земельну ділянку розміром 0,1534 га.
 
Вищевказані обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться у матеріалах цієї цивільної справи, поясненнями сторін та встановлені судовими рішеннями, зокрема рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18 березня 2014 року, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 31 травня 2012 року у справі № 2-205/12 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним договору дарування, припинення права власності, виключення записів про реєстрацію права власності, а також ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 27 травня 2014 року у справі № 296/1933/12-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради про скасування технічного паспорта на житловий будинок, скасування реєстраційних номерів про право власності на будинок.
 
Як вбачається із матеріалів справи, спірне домоволодіння не відносилось до державного житлового фонду. У ньому розташовано лише одну квартиру № 2 на АДРЕСА_4 , право власності на яку в рівних частках (1/4) зареєстроване в порядку приватизації у 2006 році за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 відповідно до їх часток, які становили 22/400. В усіх інших сторонах на час розгляду спору право власності зареєстровано на частки у домоволодінні на АДРЕСА_2 .
 
Житлові будинку АДРЕСА_2 входять до складу єдиного домоволодіння, що підтверджується технічною документацією, зокрема, технічним паспортом на садибний індивідуальний будинок на АДРЕСА_1, складеним станом на 27 листопада 1988 року на ім`я власника 1/10 частки ОСОБА_13 (у подальшому - власника ОСОБА_6 ), технічним паспортом на садибний будинок на АДРЕСА_1 , складеним станом на 14 червня 2010 року на ім`я ОСОБА_6 , технічним паспортом на садибний житловий будинок на АДРЕСА_4 , складеним 30 січня 2015 року на ім`я ОСОБА_1 , копією інвентаризаційної справи № 244, в якій міститься зведений оціночний акт станом на 26 жовтня 1960 року, а також поверховий план станом на 14 грудня 1950 року.
 
Відповідно до цих документів до єдиного будинковолодіння на АДРЕСА_1 входить житловий будинок літ. «А» (якому присвоєно адресу АДРЕСА_4 ) та житловий будинок літ. «Б» (якому присвоєно адресу АДРЕСА_1 ).
 
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2010 року у цій цивільній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.
 
Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 21 квітня 2010 року № 84 запропоновано два варіанти землекористування.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частини першої статті 88 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
 
Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (частина четверта статті 88 ЗК України).
 
Судами попередніх інстанцій обґрунтовано зазначено, що спірне домоволодіння не відносилось до державного житлового фонду. У ньому розташовано лише одну квартиру № 2 на АДРЕСА_4 , право власності на яку в рівних частках (1/4) зареєстровано в порядку приватизації у 2006 році за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 відповідно до їхніх часток, які становили 22/400. В усіх інших на час розгляду спору право власності зареєстровано на частки у домоволодінні на АДРЕСА_2 .
 
Будинок АДРЕСА_4 під літерою «А» на АДРЕСА_4 не є багатоквартирним, що підтверджується довідкою Житомирської міської ради від 06 вересня 2016 року № 15/7767, відповідно до якої будинки під літерами «А» та «Б» на АДРЕСА_2 рахуються як садибні (індивідуальні) житлові будинки, тому домоволодіння, яке належить сторонам, складається з жилих будинків садибного типу.
 
Враховуючи, що два будинки, які утворюють домоволодіння ( будинки під літ. «А» та «Б» на АДРЕСА_2 ), є будинками садибного типу, земельна ділянка біля домоволодіння є присадибною, а не прибудинковою територією багатоквартирного будинку.
 
Визначення прибудинкової території міститься у пункті 4 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до якої це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.
 
Містобудівна та землевпорядна документація на земельну ділянку як прибудинкову територію, навколо домоволодіння на АДРЕСА_2 відсутня. 
 
Згідно із рішенням Житомирської міської ради від 18 березня 2009 року земельна ділянка виділялася з метою будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.
 
Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.
 
Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з урахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил (пункт 18-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»).
 
Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо неврахування судами попередніх інстанцій висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21 квітня 2010 року № 84.
 
Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 21 квітня 2010 року № 84 запропоновано два варіанти землекористування. Кожен із варіантів передбачає передання у користування ОСОБА_1 - 0,0261 га; ОСОБА_5 - 0,0384 га; ОСОБА_6 – 0,0153 га; ОСОБА_7 - 0,0184 га; сім`ї ОСОБА_4 - 0,0337 га; Житомирському міськвиконкому - 0,0215 га, що разом складає 0,1534 га та відповідає їхнім часткам у домоволодінні.
 
Судами попередніх інстанцій зазначено, що запропоновані судовим експертом варіанти встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою унеможливлюють нормальне користування своєю квартирою сім`єю ОСОБА_4 , яка розташована на другому поверсі над помешканнями ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .
 
За даними варіантами вказаним співвласникам запропоновано виділити земельні ділянки, що прилягають до помешкань, якими вони фактично користуються, що, в свою чергу, позбавляє сім`ю ОСОБА_4 права безперешкодного доступу до конструктивних елементів і споруд, які знаходяться в їхній власності, можливості обслуговування та поточного ремонту стін фасаду їхній квартири, що підтверджується матеріалами цієї цивільної справи.
 
Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову за недоведеністю, дослідив усі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до статті 152 ЗК України судовому захисту підлягають порушені права, охоронювані законом інтереси власників земельних ділянок або землекористувачів. Однак встановлення запропонованих варіантів користування земельною ділянкою призведе до порушення прав співвласників будинку.
 
Інші доводи касаційної скаргибули предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, їм надана належна оцінка, тому колегія суддів їх відхиляє як необґрунтовані.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться. 
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 12 грудня 2016 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                       І. А. Воробйова 
 
                                                                                                                   Б. І. Гулько

                                                                                                                   Р. А. Лідовця 

                                                                                                                   Ю. В. Черняк