ПОСТАНОВА
Іменем України

31 березня 2020 року 
Київ

справа №826/1086/17
адміністративне провадження №К/9901/30848/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/1086/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Капітал Груп» до Аудиторської палати України про визнання протиправним та скасування рішення 
за касаційною скаргою Аудиторської палати України
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року, постановлене головуючим суддею Огурцовим О.П. та
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Аліменка В.О., суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю., 

У С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА «КАПІТАЛ ГРУП» (далі - позивач, ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Аудиторської палати України (далі - відповідач, АПУ) про визнання протиправним та скасування рішення від 22 грудня 2016 року № 335/5.3 «Про застосування стягнення».
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення прийнято за результатами розгляду матеріалів перевірки, висновки викладені в яких є необґрунтованими, з порушенням процедури прийняття відповідного рішення та накладено стягнення не передбачене чинним законодавством.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3. 28 липня 2016 року Аудиторською палатою України прийнято рішення № 327/5 "Про проведення позапланових перевірок суб`єктів аудиторської діяльності", відповідно до якого вирішено провести позапланові перевірки за результатами моніторингу практики аудиторської діяльності суб`єктів аудиторської діяльності відповідно до наведеного переліку, у тому числі ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» та видано направлення № 10-МКЯ на проведення позапланової перевірки за результатами моніторингу практики аудиторської діяльності  ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» в термін з 03.11.2016 по 04.11.2016.
4. 04 листопада 2016 року Комітетом з контролю за якістю аудиторських послуг складено звіт за результатами вказаної позапланової перевірки.
4.1. У розділі 9 "Ідентифіковані зауваження з оцінки якості виконання окремих завдань з аудиту" зазначено наступне:
- МСА 230 «Аудиторська документація»: Відповідно до пунктів 8 та 9 МСА 230 аудитор повинен складати аудиторську документацію, достатню для надання можливості досвідченому аудитору, який не мав попереднього відношення до аудиту, зрозуміти: а) характер, час і обсяг аудиторських процедур, виконаних відповідно до вимог МСА та застосовних законодавчих і нормативних вимог; б) результати виконаних аудиторських процедур та отриманих аудиторських доказів; в) значущі питання, які виникають під час аудиту, висновки, яких дійшли стосовно цих питань, та значні професійні судження, висловлені під час формулювання цих висновків. Документуючи характер, час і обсяг виконаних аудиторських процедур, аудитор повинен записати: а) відмітні характеристики конкретних статей або питань, що перевіряються; б)- хто виконував аудиторську роботу та дату завершення цієї роботи; в) хто виконував огляд виконаної аудиторської роботи, дату та обсяг такого огляду. Частина наданих робочих документів не містить індексів, є випадки невідповідності дат між складанням робота документів та термінами виконання завдання з аудиту,, окремі робочі документи не містять посилань на документи, надані клієнтом, відсутня дата створення окремих робочих документів;
- МСА315 «Ідентифікація та оцінка ризиків суттєвих викривлень через розуміння суб`єкта господарювання і його середовища»: господарювання і його середовища»: рівень розрахованого аудиторського ризику (6,3%) не відповідає рівню аудиторського ризику, встановленого внутрішнім стандартом при виконанні аудиту (5%);
- МСА 550 «Пов`язані сторони»: АФ не дотримані вимоги МСА 550 щодо ідентифікації та розгляду операцій з пов`язаними сторонами;
- МСА 700 «Формулювання думки та надання звіту щодо фінансової звітності»: Звіт незалежного аудитора підписаний директором-аудитором ОСОБА_1, який приймав участь в аудиті як член групи. Підпис аудитора, який відповідав за зміст аудиторської думки, відсутній, у зв`язку з чим порушено вимоги пункту 40 МСА 700.
5. 22 грудня 2016 року Аудиторською платою України прийнято рішення № 335/5.3 "Про застосування стягнення" в якому зазначено про те, що за результатами позапланової перевірки ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» проведеної на підставі рішення Аудиторської палати України № 327/5 від 28.07.2016 та відповідно до вимог Положення про моніторинг практики аудиторської діяльності, затвердженого рішенням Аудиторської палати України № 315/7.1 від 24.09.2015 встановлено: "Неналежне виконання професійних обов`язків з боку директора ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» аудитора ОСОБА_1 , а саме: порушення статей 6 та 19 Закону. України «Про аудиторську діяльність», недотримання рішень АПУ та стандартів аудиту під час виконання завдань з аудиту (Міжнародного стандарту аудиту (МСА) 230 "Аудиторська документація", МСА 260 "Повідомлення інформації з питань аудиту тим, кого наділено найвищими повноваженнями", МСА 265 «Повідомлення інформації про недоліки внутрішнього контролю тим, кого наділено найвищими повноваженнями, та управлінському персоналу» МСА 315 «Ідентифікація та оцінка ризиків суттєвих викривлень через розуміння суб`єкта господарювання і йор середовища», МСА 330 «Дії аудитора у відповідь на оцінені ризики», МСА 530 «Аудиторська вибірка», МСА 540 «Аудит облікових оцінок, в тому числі облікових оцінок за справедливою вартістю, та пов`язані з ними розкриття інформації», МСА 550 "Пов`язані сторони", МСА 560 «Подальші події», МСА 570 «Безперервність». МСА 700 «Формулювання думки та надання звіту щодо фінансової звітності»)" з огляду на що відповідно до статті 22 Закону України «Про аудиторську діяльність» пункту 8.4. Положення про зовнішні перевірки системи контролю якості аудиторських послуг, затвердженого рішенням Аудиторської палати України № 302/9 від 30.10.2014 та Порядку застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень за неналежне виконання професійних обов`язків, затвердженого рішенням Аудиторської палати України № 184/4 від 15.11.2007 у зв`язку з допущенням аудитором суттєвих порушень  вирішено "1. Застосувати до директора ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» аудитора ОСОБА_1 (сертифікат аудитора № 004769, виданий рішенням АПУ 12.06.2001 № 102, чинний до 22.06.2020) стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката строком на шість місяців.
5.1. За результатами позапланової перевірки ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» (м. Київ. ЄДРПОУ 33236268) припинити дію Свідоцтва про відповідність системи контролю якості № 0569, виданого рішенням АПУ від 24.12.2015 № 319/4."
6. 23 лютого 2017 року Аудиторською палатою України прийнято рішення № 339/6.2 "Про внесення змін до рішення Аудиторської палати України від 22.12.2016 № 335/5.3 "Про застосування стягнення", яким у зв`язку із встановленням, за наслідками розгляду скарги ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» від 31.01.2017 на рішення Аудиторської палати України № 335/5.3 від 22.12.2016 «Про застосування стягнення», технічної помилки, допущеної в процесі підготовки рішення про застосування стягнення, та з метою детального розгляду фактів, наведених у скарзі, вирішено внести наступні зміни до рішення Аудиторської палати України № 335/5.3 від 22.12.2016: 
1) слова «МСА 260 «Повідомлення інформації з питань аудиту тим, кого наділено найвищими повноваженнями», «МСА 265 «Повідомлення інформації про недоліки внутрішнього контролю тим, кого наділено найвищими повноваженнями, та управлінському персоналу», «МСА 330 «Дії аудитора у відповідь на оцінені ризики», «МСА 530 «Аудиторська вибірка», «МСА 540 «Аудит облікових оцінок, в тому числі облікових оцінок за справедливою вартістю, та пов`язані з ними розкриття інформації», «МСА 560 «Подальші події», «МСА 570 «Безперервність» вилучити;
2)  слова «у зв`язку з допущенням аудитором суттєвих порушень» замінити словами «у зв`язку з допущенням аудитором не суттєвих порушень»;
3) пункт 1 резолютивної частини рішення викласти в такій редакції: «Застосувати до директора ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» аудитора ОСОБА_1 (сертифікат аудитора № 004769, виданий рішенням АПУ від 22.06.2001 № 102, чинний до 22.06.2020) стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката строком на три місяці".
6.1. Відповідно до пункту 2 вказаного рішення вирішено провести позапланову перевірку ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» (м. Київ, код ЄДРПОУ 33236268) повторно.
7. ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» не погоджуючись з рішенням № 335/5.3 від 22.12.2016 вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
8. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року позов ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП» задоволено повністю.
8.1. Визнати протиправним та скасувати рішення Аудиторської палати України №335/5.3 від 22.12.2016 "Про застосування стягнення".
9. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем було порушено встановлений чинним законодавством порядок розгляду матеріалів позапланової перевірки позивача, проведеної на підставі рішення відповідача від 28.07.2016 №327/5, та прийняття за результатами розгляду відповідних матеріалів рішень і застосування санкцій, а саме, не прийнято рішення про визнання позивача таким, що не пройшов перевірку системи контролю якості аудиторських послуг та не надано позивачу строку на усунення недоліків.  Таким чином, за висновком суду, у відповідача були відсутні правові підстави для застосування санкцій до керівника ТОВ «АФ «КАПІТАЛ ГРУП». Оскільки Свідоцтво про відповідність системи контролю якості анулюється у випадку прийняття Аудиторською палатою України рішення про виключення суб`єкта аудиторської діяльності з Реєстру аудиторських фірм та аудиторів, а станом на момент прийняття вказаного рішення позивача з Реєстру аудиторських фірм та аудиторів за його заявою або на підставі невідповідності його правового статусу вимогам статті 5 Закону України "Про аудиторську діяльність" виключено не було, то суд дійшов висновку про те, що дія Свідоцтва про відповідність системи контролю якості № 0569, виданого рішенням Аудиторської палати України № 319/4 від 24.12.2015 була припинена відповідачем за відсутності на те правових підстав.
10. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року апеляційна скарга Аудиторської палати України була задоволена частково.
10.1. Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування рішення № 335/5.3 від 22.12.2016 «Про застосування до директора ТОВ «АФ «Капітал Груп» аудитора ОСОБА_1 стягнення у вигляді зупинення сертифіката строком на три місяці - скасована.
10.2. В решті постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року залишена без змін.
11. Задовольняючи частково апеляційну скаргу Аудиторської палати України Суд апеляційної інстанції погодився із правильністю висновків суду першої інстанції в частині позовних вимог ТОВ «АФ «Капітал Груп» через відсутність правових підстав у відповідача для припинення дії  Свідоцтва про відповідність системи контролю якості №0569, виданого рішенням Аудиторської палати України № 319/4 від 24.12.2015. 
12. Разом з тим, колегія суддів не погодилася із висновком суду першої інстанції щодо повного скасування рішення № 335/5.3 від 22.12.2016, оскільки як слідує із резолютивної частини вказаного рішення відповідача, накладено стягнення на двох окремих суб`єктів: 1) на директора TOB «АФ «Капітал Груп» аудитора ОСОБА_1 (сертифікат аудитора № 004769. виданий рішенням АПУ від 22.06.2001 № 102, чинний до 22.06.2020) у вигляді зупинення чинності сертифіката строком на три місяці та 2) на TOB «АФ «Капітал Груп» (м. Київ, код СДРПОУ 33236268) шляхом припинення дії Свідоцтва про відповідність системи контролю якості № 0569, виданого рішенням АПУ від 24.12.2015 № 319/4. 
13. При цьому, суд апеляційної інстанції взяв до уваги, що з адміністративним позовом про оскарження рішення № 335/5.3 від 22.12.2016 звернувся представник TOB «АФ «Капітал Груп», у свою чергу ОСОБА_1 з позовом про скасування згаданого рішення відповідача в частині застосованого безпосередньо до нього стягнення до суду першої інстанції не звертався та не надавав доручення представнику підприємства на звернення до суду з позовом.
14. На підставі наведеного колегія суддів прийшла висновку, що задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції зачепив інтереси особи, яка за захистом прав до суду не зверталась, та крім того, в порушення вимог процесуального права не залучив ОСОБА_1 в якості третьої особи.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції
15. 03 липня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Аудиторської палати України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року та на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову TOB «АФ «Капітал Груп» повністю.
15.1. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції у оскаржуваній постанові помилково посилається на частину другу статті 19 Конституції України, де йдеться про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.  У свою чергу відповідно до частини першої статті 365 Господарського кодексу України Аудиторська палата України є самоврядним органом, що здійснює сертифікацію суб`єктів, які мають намір займатися аудиторською діяльністю, затверджує програми підготовки аудиторів, норми і стандарти аудиту, веде облік аудиторських організацій та аудиторів. Згідно статей 13 та 14 Закону України «Про аудиторську діяльність» АПУ є неприбутковою організацією, яка функціонує як незалежний самоврядний орган та здійснює регуляторну діяльність з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та не фінансується з державного бюджету. Відповідно АПУ не є ані органом державної влади, ані органом місцевого самоврядування, а судом не у повній мірі з`ясовано правовий статус АПУ.  
15.2. У касаційній скарзі скаржник акцентував увагу суду на той факт, що Свідоцтво про відповідність системи контролю якості позивачу не було анульовано, а мало місце тимчасове припинення його дії оскаржуваним рішенням. При цьому акцентував увагу, що виявлені позаплановою перевіркою допущені позивачем порушення міжнародних стандартів аудиту не були спростовані судовим розглядом. У свою чергу зауважував, рішенням АПУ від 27.04.2017 № 343/5 за результатами позапланової перевірки позивача, проведеної повторно, у ході якої встановлено факт усунення недоліків, що призвели до припинення рішенням АПУ від 22.12.2016 № 335/5.3 дії Свідоцтва про відповідність системи контролю якості, АПУ прийнято рішення відновити з 27.04.2017 дію цього Свідоцтва. На думку скаржника, судом не було належним чином досліджено підстави та правові наслідки прийняття АПУ рішення від 27.04.2017 № 343/5 про відновлення дії Свідоцтва про відповідність системи контролю якості, виданого позивачу. 
15.3. Скаржник вказував на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції приписів частини першої статті 22 Закону України «Про аудиторську діяльність», з аналізу якої суди дійшли висновку, що АПУ застосовано стягнення не передбачене цією нормою. Вважає таке твердження суду помилковим, оскільки припинення дії Свідоцтва про відповідність системи контролю якості згідно пункту 8.4 Положення про перевірки не є санкцією чи стягненням, а є наслідком встановлення за результатами позапланової перевірки відсутності належного рівня контролю якості у суб`єкта господарювання. Вищенаведене, на переконання скаржника, спростовує висновки суду першої та апеляційної інстанції відносно того, що положеннями чинного законодавства  не передбачено можливості прийняття відповідачем окремого рішення про припинення дії свідоцтва про відповідність системи контролю якості, оскільки в у пункті 8.4 Положення про перевірки прямо зазначено, що свідоцтво про відповідність системи контролю якості діє до кінця року, але не пізніше ніж дата прийняття рішення АПУ за результатами чергової планової чи позапланової перевірки системи контролю якості. 
16. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою. 
17. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017року № 2147-VІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон № 2147-VІІІ).
18. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції вищевказаного Закону, обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
19. У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України матеріали касаційної скарги передано до Верховного Суду.
20. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
21. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В., про що складено протокол від 28 лютого 2018 року.
22. Ухвалою від 17 травня 2019 року задоволено заяви про самовідвід суддів Берназюка Я.О., Гриціва М.І. та Коваленко Н.В. та відведено останніх від участі у розгляді цієї касаційної скарги. 
23. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 січня 2020 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року № 112/0/78-20 у зв`язку з настанням інших обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, що може мати наслідком порушення строку розгляду, передбаченого відповідним процесуальним законом, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.
24. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 30 березня 2020 року дана касаційна скарга була прийнята до провадження, закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду у попередньому судовому засіданні на підставі пункту 3 частини першої статті 340 та статті 343 КАС України.
Позиція інших учасників справи
25. 18 серпня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від TOB «АФ «Капітал Груп» надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких позивач вказує на безпідставність  її доводів та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
25.1. В обґрунтування своїх заперечень TOB «АФ «Капітал Груп» вказувало, що відповідно до статті 12 Закону України «Про аудиторську діяльність» АПУ наділена рядом владних повноважень, в тому числі і повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням аудиторськими фірмами та аудиторами вимог цього Закону, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів. Сам касант у своїй касаційній скарзі вказує, що є єдиним органом, якому державою делеговані повноваження щодо контролю за якістю аудиторських послуг. Тому АПУ, хоч і не належить до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, однак є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України. Винесення касантом рішення від 27.04.2017 № 343/5, яким він поновив дію Свідоцтва про відповідність системи контролю якості позивача з 27.04.2017, не має жодного відношення до предмету розгляду у цій справі. Позивач наголошував, що припинення чинності свідоцтва про відповідність системи контролю якості є формою рішення за наслідками дисциплінарного провадження, яка не передбачена ані Законом України «Про аудиторську діяльність», ані нормативними актами АПУ. 
 
Позиція Верховного Суду
Джерела права й акти їх застосування 
26. Статус та правова основа діяльності Аудиторської палати України на момент виникнення спірних правовідносин визначалися Законом України «Про аудиторську діяльність від 22 квітня 1996 року № 835-VIII (в редакції Закону від 26.11.2015 N  835-VIII) (далі - Закон № 835-VIII).
27. Згідно зі ст. ст. 12, 22 Закону України «Про аудиторську діяльність» повноваження Аудиторської палати України визначаються цим Законом та Статутом Аудиторської палати України
28. Пунктами 1, 5, 6, 7, 8частини третьої статті 12 цього Закону встановлено, що Аудиторська палата України: здійснює сертифікацію осіб, які мають намір займатися аудиторською діяльністю; здійснює контроль за дотриманням аудиторськими фірмами та аудиторами вимог цього Закону, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів; здійснює заходи із забезпечення незалежності аудиторів при проведенні ними аудиторських перевірок та організації контролю за якістю аудиторських послуг; регулює взаємовідносини між аудиторами (аудиторськими фірмами) в процесі здійснення аудиторської діяльності та у разі необхідності застосовує до них стягнення, здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та Статутом Аудиторської палати України.
29. Щорічно Аудиторська палата України отримує від аудиторських фірм та аудиторів звіти про виконані ними роботи, здійснює їх аналіз та подає до Кабінету Міністрів України узагальнену інформацію про стан аудиторської діяльності в Україні.
30. За неналежне виконання професійних обов`язків до аудитора (аудиторської фірми) можуть бути застосовані Аудиторською палатою України стягнення у вигляді попередження, зупинення чинності сертифіката на строк до одного року або анулювання сертифіката, виключення з Реєстру.
31. Порядок застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень визначається Аудиторською палатою.
32. Рішення Аудиторської палати України щодо застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень можуть бути оскаржені до суду.
33. До аудиторів можуть бути застосовані інші види відповідальності відповідно до закону.
34. Порядок застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень за неналежне виконання професійних обов`язків затверджено рішенням Аудиторської палати України від 15 листопада 2007 року № 184/4 (далі - Порядок), на підставі якого Аудиторською палатою України приймаються рішення про застосування стягнень.
35. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.4 розділу II Порядку дисциплінарне провадження здійснюється Дисциплінарною комісією АПУ згідно із вимогами цього Порядку.
36. Підставами для відкриття дисциплінарного провадження можуть бути: рішення Аудиторської палати України; результати зовнішніх перевірок системи контролю якості аудиторських послуг або вчинення аудиторською фірмою (аудитором) перешкод при здійсненні Аудиторською палатою України контролю за дотриманням вимог Закону України «Про аудиторську діяльність», стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів або не проходження аудиторською фірмою (аудитором) зазначеного контролю у визначений Аудиторською палатою України термін без поважних причин; неподання аудиторською фірмою (аудитором) в установлений Аудиторською палатою України термін звіту про виконані роботи за минулий рік (форма № 1-аудит) або зазначення у звіті недостовірної інформації щодо обсягу наданих послуг, надання недостовірної інформації в документах аудиторської фірми (аудитора), що подані до Аудиторської палати України, яка стала відома Аудиторській палаті України після внесення заявника до Реєстру аудиторських фірм та аудиторів; подання Голови Аудиторської палати України в зв`язку із виявленням фактів неналежного виконання аудиторами (аудиторськими фірмами) професійних обов`язків; подання Комісій Аудиторської палати України за результатами перевірок дотримання аудиторами (аудиторськими фірмами) вимог Закону України «Про аудиторську діяльність», стандартів аудиту, норм професійної етики та рішень Аудиторської палати України; інші підстави для порушення дисциплінарного провадження щодо аудиторів (аудиторських фірм) згідно з вимогами чинного законодавства.
37. Не можуть бути предметом дисциплінарного провадження дії або висловлювання суб`єктів аудиту, сутність яких кваліфікується виключно судовими органами за Кримінальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення. У випадку коли судовими або іншими органами виявлено порушення Кримінального кодексу України або Кодексу України про адміністративні правопорушення, таке виявлення є підставою для відкриття дисциплінарного провадження.
38. Згідно з пунктом 8.2 розділу 8 Положення про зовнішні перевірки системи контролю якості аудиторських послуг затвердженого рішенням Аудиторської палати України № 302/9 від 30.10.2014 залежно від наявності у суб`єкта аудиторської діяльності впровадженої системи контролю якості та ступеня її відповідності професійним стандартам АПУ приймає рішення про визнання суб`єкта аудиторської діяльності таким, що: пройшов перевірку системи контролю якості аудиторських послуг; не пройшов перевірку системи контролю якості аудиторських послуг.
39. Відповідно до пункту 8.4 розділу 8 Положення про зовнішні перевірки системи контролю якості аудиторських послуг затвердженого рішенням Аудиторської палати України № 302/9 від 30.10.2014 строк чинності Свідоцтв про відповідність системи контролю якості становить п`ять років, починаючи з року, наступного за роком, у якому проведено перевірку. Строк чинності Свідоцтва вказується в Свідоцтві під час його видачі. Свідоцтво про відповідність системи контролю якості діє до кінця року, але не пізніше ніж дата прийняття рішення АПУ за результатами чергової планової або позапланової перевірки системи контролю якості. У разі прийняття АПУ рішення про виключення суб`єкта аудиторської діяльності з Реєстру аудиторських фірм та аудиторів, видане йому Свідоцтво про відповідність системи контролю якості анулюється, про що зазначається у відповідному рішенні АПУ.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
40. 08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон № 460-ІХ).
41. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закон № 460-ІХ, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
42. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.
43. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
44.  Згідно частини 3 статті 211 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що кореспондує нормі частини 4 статті 328 КАС України (в редакції чинній після 15 грудня 2017 року).
45. Критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень на момент їх ухвалення визначалися статтею 159 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року), відповідно до якої судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справ, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
46. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
47. У цій справі спірним питанням є наявність правових підстав у АПУ призупиняти дію Свідоцтва про відповідність системи контролю якості.
48. Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням у межах доводів касаційної скарги, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав у АПУ призупиняти дію таких свідоцтв з огляду на таке.
49. Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що він не є ані органом державної влади, ані органом місцевого самоврядування, у зв`язку з чим, на його думку на АПУ не поширюється дія частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.  
50. Верховний Суд констатує, що АПУ в силу приписів статті 12 Закону № 835-VIII наділена делегованими повноваженнями та владними управлінськими функціями для забезпечення їх виконання та має всі ознаки суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. 
51. Приписами статті 22 цього ж Закону встановлено, що рішення АПУ можуть бути оскаржені до суду. 
52. У касаційній скарзі АПУ наполягає на можливості приймати рішення щодо тимчасового припинення дії про Свідоцтва відповідність системи контролю якості на власний розсуд на підставі пункту 8.4 Положення про перевірки. 
53. У цьому контексті Верховний Суд зауважує, що наявність дискреційних повноважень (можливість діяти на власний розсуд)  не означає, що суб`єкт владних повноважень може діяти свавільно при прийнятті тих чи інших рішень, такі повноваження мають межу.
54. За позицією, яку Європейський суд з прав людини неодноразово викладав у своїх рішеннях, у національному законодавстві повинно бути з достатньою чіткістю визначено межі та спосіб здійснення відповідних дискреційних повноважень державних органів з метою забезпечення особам мінімального рівня захисту, на який вони мають право в умовах верховенства права в демократичному суспільстві.
55. В національному законодавстві така межа визначається приписами частини другої статті 2 КАС України, відповідно до якої  у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
56. Аналізуючи норми пункту 8.4 Положення про перевірки, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що дія Свідоцтва про відповідність системи контролю якості №0569, виданого рішенням Аудиторської палати України № 319/4 від 24.12.2015 була припинена відповідачем за відсутності на те правових підстав, оскільки цією нормою не передбачено можливості тимчасово припиняти дію таких свідоцтв.
57. Отже судами попередніх інстанції прийнято вірне рішення в частині позовних вимог ТОА «АФ «Капітал Груп».
58. Касаційна скарга не містить доводів щодо інших частин оскаржуваних судових рішень, а тому Верховним Судом оцінка рішенням судів попередніх інстанцій в інших частинах не надається.
59. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо ненадання оцінки судами попередніх інстанції рішення від 27.04.2017 № 343/5, яким він поновив дію Свідоцтва про відповідність системи контролю якості позивача з 27.04.2017, оскільки дане рішення не є належним до допустимим доказом відносно предмету доказування у цій справі. Судами на підставі частини першої статті 69 КАС України правомірно не взято до уваги доказ, який не стосується предмету доказування у цій справі. 
60. Інші доводи та аргументи скаржника у касаційній скарзі зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і свідчать про незгоду заявника із правовою оцінкою судами обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
61. За таких обставин, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову.
62. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
63. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
64. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
65. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
66. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржених рішень судів попередній інстанції відсутні.
67. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
68. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Аудиторської палати України залишити без задоволення.
2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі № 826/1086/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду