ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1256/19  Номер провадження 22-ц/814/813/20	Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Чумак О.В.
суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.
розглянула у письмовому провадженні в апеляційному суді в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2019 року, ухвалене суддею Блажко І.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Сервіс Плюс" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги з управління будинком. 

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2019 року ТОВ  «УК «Сервіс Плюс» в особі представника  адвоката Литвиненко А.І.  звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення боргу за послуги з управління будинком, в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача 13379,56 грн.  боргу за  послуги з управління будинками; 195,65 грн. - 3% річних; 490,59 грн. - інфляційних нарахувань, а всього - 14 064,80 грн. та судові витрати в сумі 3421,00 грн., в тому числі судовий збір в сумі 1921,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн. 
В обґрунтування позову зазначили, що ТОВ «УК «Сервіс Плюс» надає послуги з управління багатоквартирними житловими будинками по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 з 02.04.2018 року на підставі протоколу зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку. Зборами співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 управителем обрано ТОВ «УК «Сервіс Плюс», в також встановлено перелік та вартість послуг. 
ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_4 , а також квартири АДРЕСА_5 . 
ТОВ «УК «Сервіс Плюс» в повному обсязі виконує взяті на себе зобов`язання по наданню послуг з управління будинками по АДРЕСА_3 , до яких входять: електропостачання місць загального користування будинку; електропостачання ліфтів; повне технічне обслуговування ліфтів; прибирання під`їздів та прибудинкової території; обслуговування внутрішньобудинкових мереж газопостачання, водопостачання, водовідведення та електропостачання; вивезення твердих побутових відходів. Тоді як відповідач не сплачує за надані послуги.
За період з 01.04.2018 по 01.03.2019 заборгованість відповідача перед ТОВ «УК «Сервіс Плюс» становить: по квартирі АДРЕСА_6 – 6692,86 грн., 3% річних – 101,92 грн., інфляційні нарахування – 256,91 грн.; 
по кватирі АДРЕСА_7 – 3482,47 грн., 3% річних – 50,76 грн., інфляційні нарахування – 127,94 грн.; 
по квартирі АДРЕСА_5 – 2904,23 грн., 3% річних – 41,97 грн., інфляційні нарахування – 105,74 грн.
З урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог позивач остаточно просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 9597,09 грн. боргу з управління будинком; 143,89 грн. – 3% річних; 362,65 грн. – інфляційних нарахувань, 1921 грн. судового збору, 1500 грн. витрат на правову допомогу. 

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.04.2020 року залучено в якості співвідповідача у даній справі ОСОБА_2 , котра діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей : ОСОБА_3 , ОСОБА_3 (а.с.105-106).

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2019 року Позов товариства з обмеженою відповідальності «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , котра діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги з управління будинком - задоволено повністю.
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальності «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» заборгованість за сплату послуг з управління будинками у загальному розмірі за адресою: АДРЕСА_8 в рівних частинах з кожного по 3 525 (три тисячі п`ятсот двадцять п`ять) грн. 85 (вісімдесят п`ять) коп.
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на користь товариства з обмеженою відповідальності «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» заборгованість за сплату послуг з управління будинками у загальному розмірі за адресою АДРЕСА_9 в рівних частинах з кожного по 1 525 (одна тисяча п`ятсот двадцять п`ять) грн. 97 (дев`яносто сім) коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальності «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» судовий збір та витрати на правову допомогу в рівних частинах з кожного по 1 710 (одна тисяча сімсот десять) грн. 50 (п`ятдесят) копійок. 

Не погодившись з вказаним заочним рішенням районного суду, відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права прохає задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову та стягнути з позивача на його користь судовий збір.
Вказує, що набуття позивачем прав управителя багатоквартирних будинків АДРЕСА_10 20/1 і АДРЕСА_2 відбулося з порушенням норм діючого законодавства України, оскільки йому не надходило повідомлення про проведення зборів та про прийняті зборами рішення. 
Доказів направлення йому цих документів не надано. 
Він та мешканці будинку АДРЕСА_11 /1 – власники квартир 18,19,20,22,25 не були присутні на зборах 02.04.2018 р., а надані позивачем суду протоколи зборів мешканців будинку містять недостовірну інформацію, дані та підписи співвласників, тому є сфальсифікованими позивачем. За вказаним фактом порушено кримінальне провадження.
Посилається на те, що фактично договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між сторонами не існує.
Пропозицій від управителя щодо укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від позивача на адресу відповідача не надходило.
Актів прийняття-передачі багатоквартирного будинку АДРЕСА_11 /1 та АДРЕСА_2 в управління ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» до позову не додано.
Правила утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Держкомітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005 року № 76 не містять обов`язків відповідача, що відносяться до предмету спору; пунктів 14,17,35 в Правилах не існує; постановою КМУ від 24.01.2006 р. № 45 змінено назву Правил, при цьому п. 17 в чинній редакції цих правил відсутній. 

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» прохає залишити без задоволення апеляційну скаргу та залишити без змін рішення суду першої інстанції, яке є законним та обґрунтованим. 
                
Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що квартира   АДРЕСА_6 , належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєстроване 26.05.2011 р. за №193 виконавчим комітетом Полтавської міської ради відділом обліку, розподілу та приватизації житла на підставі вішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 26.04.2011р. (а.с.51).
 Згідно копії витягу про реєстрацію прав, зареєстрованого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 23.07.2012 р. номер запису 21088 в книзі 153, квартира АДРЕСА_5 також належить на праві  власності ОСОБА_1 (а.с.52).
Як убачається з довідки №522 від 28.11.2018 р., виданої ТОВ "УК "Сервіс Плюс", ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 . Склад сім`ї: дружина – ОСОБА_2 , син – ОСОБА_3 , син – ОСОБА_3 , які також зареєстровані за даною адресою (а.с.6).
Як вказувала відповідач ОСОБА_2 , вищезазначені квартири придбавалися в шлюбі подружжям. Діти є неповнолітніми.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що квартири за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_12 АДРЕСА_13 є спільною власністю подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оскільки придбані в період шлюбу.
Виходячи з положень ст. 70 СК України, розмір частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вказаних квартирах, як спільній сумісній власності подружжя становить по Ѕ частці. 
Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартири за адресою : АДРЕСА_14 належать по Ѕ частці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кожному. 
Зборами співвласників багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_3 від 02.04.2018 р. управителем обрано ТОВ «УК «Сервіс Плюс», в також встановлено перелік та вартість послуг, які надає вказане підприємство відповідно до п. 3 ч.1 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015 р., до яких входять: електропостачання місць загального користування будинку; електропостачання ліфтів; повне технічне обслуговування ліфтів; прибирання під`їздів та прибудинкової території; обслуговування внутрішньобудинкових мереж газопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання; вивезення твердих побутових відходів, що підтверджується копіями відповідних договорів (а.с.71-99).
Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за адресою АДРЕСА_8 , у період з 01.04.2018 р. по 01.03.2019 р. за відповідачами утворилась заборгованість в сумі 6 692,86 грн. 
Крім того за період з 01.04.2018 р. по 01.03.2018 р. нараховані 3% річних в сумі 101 грн. 92 коп. та інфляційні втрати в сумі 256 грн. 91 коп., всього 7 051 грн. 69 коп., (а.с.9-11).
За період з 01.04.2018 р. по 01.03.2019 р. за відповідачами за адресою АДРЕСА_9 , утворилась заборгованість в сумі 2 904,23 грн., а також нараховано 3% річних в сумі 41 грн. 97 коп. та інфляційні втрати в сумі 105 грн. 74 коп., всього 3051 грн. 94 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.15-17).

При вирішенні справи суд першої інстанції виходив з того, що позивач надає послуги відповідачам з управління будинками АДРЕСА_11 /1 та АДРЕСА_2 , за які вони не сплачують, у зв`язку з чим прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення суми боргу з управління будинком з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке. 

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено обов`язки власника своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.
Згідно п.п. 5, 6 ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», укладання договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов`язковим і не залежить від членства в об`єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів в судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об`єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору.
Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. 
Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Так як законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Відповідно до  ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Отже, відповідно до наведених норм закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора обов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи  цієї статті  поширюються на  всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами  закону,  який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань,  у тому  числі й  на зобов`язання  з оплати житлово-комунальних послуг.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «УК «Сервіс Плюс» свої зобов`язання виконує належним чином та надає відповідачам послуги з управління будинками, власниками квартир у яких вони являються, тоді як відповідачі за фактично надані послуги позивачу не сплачують.
При цьому, факт надання позивачем послуг з утримання будинків підтверджується укладеними договорами з відповідними службами, що містяться в матеріалах справи (а.с. 87-99). Крім того, відповідачем вказаний факт не спростовано. 
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачів, як співвласників квартир, заборгованості за послуги з управління будинком із урахуванням встановленого індексу інфляції, на користь  Товариства з  обмеженою відповідальністю  «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» за адресою: АДРЕСА_2 , 20/1, квартира АДРЕСА_15 , в рівних частинах, з кожного по 3 525,85 грн., а також за адресою АДРЕСА_9 , в рівних частинах з кожного, по 1 525,97 грн., а також витрати зі сплати судового збору та на правову допомогу в рівних частинах з кожного по 1 710,50 грн.

Доводи апеляційної скарги вірних висновків суду не спростовують.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що набуття позивачем прав управителя багатоквартирних будинків АДРЕСА_10 20/1 і АДРЕСА_2 відбулося з порушенням норм діючого законодавства України, а також фальсифікація позивачем протоколів зборів мешканців будинку належними та допустимими доказами не підтверджені. 

Доводи апелянта про те, що між ним та позивачем не існує договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, також не приймаються до уваги колегії суддів, так як відповідачі відповідно до вимог чинного законодавства зобов`язані сплачувати за фактично надані позивачем послуги, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам.
Підстав для скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                          О.В.Чумак 

Судді:                          С.М.Бондаревська

Т.О.Кривчун