Ухвала
 
17 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 293/1011/17
провадження № 61-29502св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач -акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником Литвиненко Оленою Леонідівною, на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2018 року у складі судді: Васильчука С. Ф., та постанову апеляційного суду Житомирської області від 28 березня 2018 року у складі колегії суддів: Миніч Т. І., Павицької Т. М., Трояновської Г. С. 
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2017 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Житомирської області від 28 березня 2018 року, у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
 
Аргументи учасників справи
 
У квітні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому посилалося на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2018 року: вказано, що у скарзі порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт а) пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України), тому є підстави для відкриття касаційного провадження; відкрито касаційне провадження у справі; встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 22 червня 2018 року.
 
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
11 липня 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні касаційної скарги, а оскаржені рішення залишити без змін.
 
До відзиву ОСОБА_1 додано клопотання про поновлення строку на подання відзиву. Клопотання про поновлення строку на подання відзиву мотивовано тим, що ОСОБА_1 зверталась до адвоката для складання відповідних процесуальних документів, а тому вважає. що строк пропущено з поважних причин.
 
Відповідно до часини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Аналіз відзиву та клопотання свідчить, що як поважну причину пропуску процесуального строку  ОСОБА_1  вказує те, що отримала ухвалу Верховного Суду від 01 червня 2018 року тільки в кінці червня 2018 року та звернулась після цього до адвоката для складення відповідних процесуальних документів. Доказів отримання ухвали Верховного Суду саме в червні не надає, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.
 
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Оскільки підстави для задоволення клопотання про продовження строку на подання відзиву відсутні, то відзив залишається без розгляду, оскільки поданий поза межами встановленого строку, протягом якого може бути поданий відзив на касаційну скаргу.
 
У липні 2018 року  ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи за правилами скороченого провадження з повідомленням (викликом) сторін.
 
Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
 
Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Необхідність виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень відсутня. Тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами скороченого провадження з повідомленням (викликом) сторінпотрібно відмовити.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 3, 33, 34, 126, 127, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року),401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити в задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Відзив  ОСОБА_1 на касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без розгляду.
 
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами скороченого провадження з повідомленням (викликом) сторіндля надання пояснень.
 
Справу № 293/1011/17 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              В. І. Крат
 
І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков