ПОСТАНОВА
Іменем України

19 березня 2020 року 
м. Київ
справа №520/4123/19
адміністративне провадження №К/9901/25490/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача          Саприкіної   І.   В., 
суддів                    Кравчука В. М., Чиркіна   С.   М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Макаренко Я. М., судді: Бартош Н. С., Рєзнікова С. С.) від 09 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради про скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (далі - УПСЗН адміністрації Московського району Харківської міської ради), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду питань про призначення соціальної допомоги та надання пільг при УПСЗН адміністрації Московського району Харківської міської ради від 27 листопада 2018 року при розгляді заяви позивача про призначення йому житлової субсидії на понаднормову площу житла та поновити його право на соціальний захист та право споживача житлово-комунальних послуг;
- стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 2   882,94   грн;
- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 30 000 грн;
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2 882,94 грн та стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн повернуто позивачу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення УПСЗН адміністрації Московського району Харківської міської ради у формі протоколу від 27   листопада 2018 року №   35 з приводу вирішення питання про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії на понаднормову площу житла. Зобов`язано УПСЗН адміністрації Московського району Харківської міської ради повторно вирішити по суті питання з приводу призначення ОСОБА_1 житлової субсидії на понаднормову площу житла за матеріалами звернення від 27   листопада 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09   серпня 2019   року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 відповідно до ч.   2 ст.   298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з неусуненням недоліків (скаржником не зазначено, які докази та/або обставини неповно чи неправильно були встановлені і досліджені судом першої інстанції, та в чому полягає неправильне застосування норм права при ухваленні оскаржуваного судового рішення).
Не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ОСОБА_1  звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 09   серпня 2019   року і направити справу для продовження розгляду до цього ж суду.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд помилково дійшов висновку, що текст апеляційної скарги є таким, що перешкоджає розгляду апеляційної скарги та суперечить завданню адміністративного судочинства. Скаржник зазначає, що його апеляційна скарга написана коректно і відповідає вимогам КАС України, тож вона підлягає розгляду апеляційним судом.
04 грудня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 18 березня 2020 року призначив її до розгляду.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
Пунктом 6 ч. 2 ст.296 КАС України передбачено, що в апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.
За приписами ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Зі змісту поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги вбачається,   що останній посилається на необґрунтованість відмови суду першої інстанції в задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2 882,94 грн та моральної шкоди у розмірі 30   000,00 грн.
Колегія суддів звертає увагу, що Харківським окружним адміністративним судом рішення про відмову у стягненні матеріальної шкоди у розмірі 2 882,94 грн та моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн не приймалось. Поряд з цим, як зазначалось раніше, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019  року позовну заяву в частині цих позовних вимог повернуто позивачу. Вказана ухвала суду набрала законної сили 05 червня 2019 року.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позивачем не було наведено в апеляційній скарзі обґрунтування, в чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права судом першої інстанції при прийнятті судового рішення від 05 червня 2019 року в частині вирішених вимог, а тому апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 6. ч. 2 ст. 296 КАС України.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо обов`язкової наявності в апеляційній скарзі наведенних обґрунтувань, викладеною в ухвалах від 24 червня 2019   року у справі №   9901/316/19 та від 05 квітня 2019 року у справі №   9901/32/19.
З огляду на вищезазначене, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду встановив, що ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 09  серпня 2019   року є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, постановив судове рішення при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2019  року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                І.   В.   Саприкіна
Судді:                                                                                                    В. М. Кравчук
                                                                                                    С.   М.   Чиркін