22-ц/804/949/20 
                                                                                222/863/18 
                                               
Головуючий у 1 інстанції Доценко С.І.
Доповідач Принцевська В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

      27 травня 2020 року Донецький апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

                   Головуючого суді Принцевської В.П.
                   суддів Биліни Т.І., Лопатіної М.Ю.
                   секретар Сидельнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 05 грудня 2019 року у справі №222/863/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Нікольської районної державної адміністрації, Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області про витребування майна, визнання протиправним та скасування наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,
В С Т А Н О В И В:

             В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Нікольської РДА Донецької області, Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області про витребування майна, визнання недійсним розпорядження про надання земельної ділянки у власність та скасування державної реєстрації права власності.
              В обґрунтування позову посилався на те, що після реорганізації СТОВ «Шевченко» він за договорами купівлі-продажу отримав у власність будівлі та споруди току, розташовані по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а саме: нежитлове приміщення літ.Б-1, В-1, прибудова в-1 (критий ток), огорожа, ворота та замощення 1 асфальт площею 13580,7 м?, в тому числі асфальтне замощення для природної сушки зерна, площею 7210 м?, яке є ділянкою асфальтового покриття з профільованими смугами, довжиною 50-60 м та шириною 12-15 м зі скатом для стоку дощової води, є об`єктом нерухомого майна та має свою вартість. Вказаний майданчик належить йому на підставі Договору №1 купівлі-продажу від 01.09.2008 року та акту прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей від 01.09.2008 року, звіту про оцінку майна, квитанції про сплату СТОВ "Шевченко" грошових коштів в сумі 110504,80 грн. Але під час нотаріального посвідчення договору №1 купівлі-продажу від 01.09.2008 року нотаріус помилково не зазначив всі споруди, а саме асфальтне замощення для природної сушки зерна площею 7210 м?.
             В грудні 2014 року він продав ОСОБА_2 нежитлову будівлю - критий ток літ.В-1, площею 609,3 м?, розташований по АДРЕСА_2 та дозволяв користуватись замощенням.
             В травні 2018 року йому стало відомо, що в квітні 2018 року ОСОБА_2 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,8 га, кадастровий номер 1421787000:07:000:0996, в тому числі, яка знаходить під належною йому спорудою - асфальтним замощенням, площею 7210 м?.
             Вважаючи себе власником нерухомого майна - асфальтного замощення, площею 7210 м?, просив витребувати його з володіння ОСОБА_2 , скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Донецькій області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни її цільового призначення" площею 0,8000 га, кадастровий номер 1421787000:07:000:0996, визнати протиправною та скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,8000 га, кадастровий номер 1421787000:07:000:0996, на ім`я ОСОБА_2 від 12.04.2018 року №25753245.

               Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 05 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Нікольської районної державної адміністрації, Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області про витребування у ОСОБА_2 замощення (майданчик для сільськогосподарських потреб) розміром 7210 квадратних метрів на земельній ділянці кадастровий номер 1421787000:07:000:0996, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни її цільового призначення" площею 0,8000 га, кадастровий номер 1421787000:07:000:0996 на ім`я ОСОБА_2 , визнання протиправною та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,8000 га, кадастровий номер 1421787000:07:000:0996, на ім`я ОСОБА_2 від 12.04.2018 року (реєстраційний номер 25753245) - відмовлено.

                З вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 і оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилався на те, що суд ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду, та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. 

                До суду сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про час і місце судового засідання судовими повістками та телефонограмами, які зареєстровані в журналі телефонограм за номерами 1382, 1383, 1384, 1385. 

                 Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу з наступних підстав.
      
          Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
          Згідно з положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і обов`язок доказування та подання доказів покладено на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

      З інвентарної справи КП «Володарське БТІ» критого току (складу) нежитлової будови розташованої по АДРЕСА_2 , встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нежитлову будівлю - покритий ток (склад) добудівля по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу №419 від 03.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу, реєстраційний номер 4749245 від 10.11.2009 року.
      Відповідно до договору купівлі-продажу нежилої будівлі від 03.11.2009 року, Сільськогосподарське підприємство з обмеженою відповідальністю "Шевченко", в особі ліквідатора Жевнової Т.М. продало, а ОСОБА_1 купив нежилу будівлю - покритий ток (склад) добуділвя, який складається з основної будівлі літ.Б-1 (1167,9 м2), що знаходиться по АДРЕСА_2 . В описі об`єкту купівлі-продажу не зазначено площа будь-яких інших об`єктів, що входили б до складу нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 та площа відповідає площі основної будівлі.
      З інвентарної справи критого току (основного), розташованого по АДРЕСА_2 , вбачатися, що за ОСОБА_1 також зареєстроване право власності на нежитлову будівлю - покритий ток (основний) по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу №418 від 03.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу, реєстраційний номер 4749524 від 10.11.2009 року.
     Відповідно до договору купівлі-продажу нежилої будівлі від 03.11.2009 року, Сільськогосподарське підприємство з обмеженою відповідальністю "Шевченко", в особі ліквідатора Жевнової Т.М. продало, а ОСОБА_1 купив нежилу будівлю - покритий ток (основний), який складається лише з основної будівлі літ.В-1 (609,3 м2), що знаходиться по АДРЕСА_2 . В описі об`єкту купівлі-продажу не зазначено площа будь-яких інших об`єктів, що входили б до складу нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 та площа відповідає площі основної будівлі В-1
      Таким чином зазначені договори купівлі -продажу об`єктів нерухомості В-1 та Б-1 не містять доказів про набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на спірне асфальтне покриття, яке іменується ним як асфальтне замощення току.
   10.12.2014 року за договором купівлі-продажу нежилої будівлі ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 придбала нерухоме майно: нежилу будівлю покритий ток (основний) літ В-1, з шлакоблоку, площею 609,3 м2, розташований по АДРЕСА_2 на земельній ділянці для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (покритого току) державної власності, площею 0,1052 га, кадастровий номер 1421787000:07:000:0857. Проведено державну реєстрацію права власності на цю нерухомість.
    15.05.2017 року за Наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів. Орієнтовний розмір земельної ділянки 1,0000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. 
     21.11.2017 року Нікольською РДА Донецької області надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення детального плану території для ведення особистого селянського господарства на земельній ділянці площею 0,8000 га розташованої на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів. 
    На замовлення ОСОБА_2 виготовлено генеральний план території земельної ділянки, який затверджено відповідачем Нікольською РДА Донецької області 02.03.2018 року, а також проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності розташованої за межами населеного пункту на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області, кадастровий номер 1421787000:07:000:0996.
    Наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни її цільового призначення", затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області; надано ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,8000 га (кадастровий номер 1421787000:07:000:0996), в тому числі господарських будівель і дворів із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни її цільового призначення для ведення особистого селянського господарства на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів.
Також вказаним наказом зобов`язано ОСОБА_2 здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку.
Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, за ОСОБА_2 12.04.2018 року зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,8 га, кадастровий номер 1421787000:07:000:0996, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, запис в державному реєстрі №25753245.
Так, із матеріалів інвентарних справ КП «Володарське БТІ» на нерухоме майно по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 встановлено, що Витяги про реєстрацію за ОСОБА_1 після оформлення позивачем права власності на зазначене майно 05.05.2009 року мають відмітку про погашення. Наступними документами є дублікати свідоцтв на право власності та витяги про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно за СТОВ «Шевченко» датовані 03.11.2009 року.
   
     В статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
     
     Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

      Стаття 4 ЦПК України пов`язує право звернення до суду за судовим захистом у разі порушення, невизнання або оспорювання прав,свобод чи законних інтересів особи.
      Таким чином встановлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного права є предметом доказування в ході судового розгляду.

      Судом правильно встановлено, що позивач стверджує, що є власником асфальтного замощення току розташованого на території нерухомих об`єктів по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Позивач вважає що передача у власність ОСОБА_2 земельної ділянки під цим замощенням порушує його право власності. 
     Також судом правильно встановлено, що позивачем не надано доказів про те, що у встановленому законом порядку згідно ст. ст. 122, 123 ЗК України він звертався до компетентних органів з клопотаннями щодо відведення земельної ділянки у користування і що вона на достатніх правових підставах перебувала в його користуванні, при тому, що право користування та власності виникає з моменту державної реєстрації.
        Позивачем не доведено право власності на спірне майно - замощення току, яке є похідним для оспорювання правомірності набуття відповідачкою ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, та наявність переважних підстав для надання йому права власності на спірну земельну ділянку.
         Проаналізувавши всі надані сторонами докази, суд дійшов правильного висновку, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження права звернення до суду із зазначеним позовом. 
                 З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін.

                Керуючись ст. 375, ст. 381, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

                                                                            ПОСТАНОВИВ:

        Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
        Рішення Володарського районного суду Донецької області від 05 грудня 2019 року залишити без змін.

        Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

         Судді