КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 33/824/1258/2020                                                                           Головуючий в 1-й інстанції: Шевчук А.В. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                    Доповідач: Жук О.В.
     
П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В., 
розглянувши 12 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                           
В С Т А Н О В И В:
 
13 лютого 2020 року постановою судді Оболонського районного суду               м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1  судовий збір в розмірі  420 грн             40 коп. на користь держави. 
 
Згідно з постановою 25.12.2019, о 01 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyunday» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Оболонському, 16 в                 м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Своє прохання  ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є немотивованим та необґрунтованим, та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.
Так, апелянт вказує, що не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки його транспортного засобу. Натомість поліцейські запропонували  пройти огляд лише у лікаря-нарколога, на що у нього не було часу. Такі дії поліцейських вважає неправомірними, такими що суперечать ст. 266 КУпАП.  
Натомість судом не було надано належної правової оцінки діям працівників поліції та зазначено обставини події, які не відповідають дійсності. 
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши пояснення останнього та пояснення захисника Кіщака Д.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
 
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у  визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапису з боді-камери.
За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного  чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідальність за  ч. 1 ст. 130 КУпАП  настає, в тому числі,  за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що 25.12.2019, о 01 год. 15 хв. він керував автомобілем «Hyunday» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Оболонському, 16 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 ПДР України / а.с. 1/.
До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_2   та ОСОБА_3 , які були запрошені працівниками поліції та засвідчили факт відмови ОСОБА_1   пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння /а.с. 3/.
Дані відеозапису також підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Порядок направлення осіб для походження огляду на стан сп`яніння, регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка  затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 / далі - Інструкція/.
Відповідно до п. 12 Інструкції у  разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи поліцейськими у ОСОБА_4 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, ними направлено останнього до відповідного медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тобто поліцейські діяли згідно встановленого законом порядку, а відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду є порушенням п. 2.5 ПДР України. Тому судом обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час апеляційного огляду ОСОБА_1 також не заперечував, що відмовився їхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, обґрунтовуючи це зайнятістю.  
За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні   правопорушення, - 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                             О.В.Жук