ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/4875/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Дарміна М.О. (доповідач)
суддів:  Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 (суддя Мілєва І.В.) у справі №904/4875/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Дніпропетровська область, м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг 
про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулась до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 114 945,36 грн., з яких: 111 820,56 грн. - плата за користування вагонами та 3 124,80 грн. - збір за зберігання вантажу.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не сплачено плату за користування вагонами у розмірі 111 820,56 грн. та збір за зберігання вантажу у сумі 3 124,80 грн., що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” на користь Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Придніпровська залізниця” Акціонерного товариства “Українська залізниця” 114 945,36 грн., з яких: 111 820,56 грн. - плата за користування вагонами у розмірі, 3 124,80 грн. - збір за зберігання вантажу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Рішення суду першої інстанції, вмотивовано тим, що відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано доказів того, що він мав можливість прийняти спірні вагони, а також не доведено наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення ст.121 Статуту та п.16 Правил користування вагонами і контейнерами. 

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 у справі №904/4875/19,  в частині стягнення 90  710,04 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Відповідач не погоджується з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року у справі №904/4875/19 вважає оскаржуване рішення прийнятим судом з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до помилкового рішення, яке грунтується на висновках, зроблених з неповним та необ`єктивним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Апеляційна скарга обґрунтована, тим що Акти загальної форми, що додані до позовної заяви, враховуючи кількість вагонів та періоди їх затримки, не доводять, що усі колії станції Терни у зазначені періоди були зайняті з вини Відповідача, тобто не доведено вини вантажовласника у неможливості прийняти вагони.
Відповідач стверджує, що був готовий прийняти на свої під`зні колії спірні вагони, затримані згідно наказів №№ 880, 965, однак судом першої інстанції взагалі не здійснено аналіз зайнятості колій на ст. Терни на момент видачі наказів № 880, 965. До того ж судом прийнято до уваги та враховано інформацію щодо зайнятості колій на ст. Рядова лише на підставі позовної заяви, не зважаючи на те, що дана інформація, в порушення вимог ст. 74 ГПК, не підтверджена жодними доказами.
За твердженнями апелянта, Акти загальної форми, що додані до позовної заяви, враховуючи кількість вагонів та періоди їх затримки, не доводять, що усі колії станції Терни у зазначені періоди були зайняті з вини Відповідача, тобто не доведено вини вантажовласника у неможливості прийняти вагони. Відповідач був готовий прийняти на свої під`їзні колії спірні вагони, затримані згідно наказу№ 880, 14.04.2019 о 10:50 год., однак Позивач не довів належним чином вину Відповідача у затримці вагонів,  а тому відсутні підстави для нарахування плати за користування вагонами, передбачені ст. 119 Статуту, та збору за зберігання ванталсу передбаченого ст. 46 Статуту.
На думку відповідача, затримка Позивачем спірних вагонів на підходах до ст. Терни в період з 17.04.2019 22:05 год. за наказом №880, з 26.04.2019 01:25 год. за наказом №965 здійснювалась з причин, що не залежать від Відповідача.
Апелянт переконаний, що поїзним диспетчером дирекції в порушення п. 12 Інструкції «штучно» затримано вагони, затримані за наказами № 880, 965. В результаті чого позивачем неправомірно та необгрунтовано було зроблено розрахунок заборгованості згідно цих наказів.
Відповідач наводить власний розрахунок плати за користування вагонами, який також було додано до відзиву на позовну заяву, однак аналізу наданого Відповідачем контррозрахунку плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу судом першої інстанції не здійснено, під час винесення рішення враховані лише розрахунки Позивача.
З системного аналізу дій диспетчера, про які зазначено у позовній заяві, слідує, що надання диспетчером пріоритету для відправки ПРАТ «ПІВНГЗК» порожніх вагонів за наказами, які видавались пізніше, здійснюється з метою «штучної» більш тривалої затримки вагонів на шляху прямування.
Помилковість дій диспетчера щодо аналізу зайнятості колій на станції призначення підтверджується висновками Вищого господарського суду України, викладеними у постанові від 15.03.2017 по справі №904/4202/16.
Відповідач зазначає, що частково визнав позов і погодився з нарахуванням та стягненням плати за користування вагонами і збором за зберігання вантажу за наказами №880 та 965 в розмірі 23 657,40 (з ПДВ) плати за користування вагонами (замість заявлених Залізницею 111 820,56 гри.) та 577,92 грп. (з ПДВ) збору за зберігання вантажу (замість заявлених Залізницею 3 124,80 грн.).

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" не подано відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк та не зазначено й не обґрунтовано поважності причин пропуску цього строку, Центральний апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 у справі №904/4875/19. Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

14.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) було укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ «Укрзалізниця» № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч (далі - договір) (а.с.66-70)
В квітні 2019 року за накладними №№ 44182376, 47940861, 47951652, 47951397, 47951660, 47958509, 47923693, 47875414, 47875406, 47973250, 47973276, 44194553, 44220416, 44209930, 47603253, 45121951, 45121969, 45121977 залізницею на адресу одержувача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» були прийняті до перевезення порожні власні вагони, станція та залізниця призначення – Терни Придніпровської залізниці.
Відповідно до актів загальної форми ГУ-23 (а.с. 30-44), оформлених станцією призначення Терни, прибулі на адресу ПрАТ «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» вагони своєчасно не забрані ним на свою під`їзну колію.
На шляху прямування на підставі наказу № 880 від 14.04.2019 (а.с. 71) затримані вагони (№№ голова 61975900 хвіст 52293602 у кількості 24 вагонів, індекс поїзда 4572-13-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозяться у поїзді № 3609) на станції Рядова Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Терни Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Терни Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником – ПрАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.
За наказом № 965 від 24.04.2019 (а.с. 75) затримані вагони (№№ голова 61906806 хвіст 52293602 у кількості 28 вагонів, індекс поїзда 4572-13-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозяться у поїзді № 3601) на станції Рядова Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Терни Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Терни Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ “Північний гірничо - збагачувальний комбінат”, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПрАТ “Північний гірничо - збагачувальний комбінат” і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.
За наведеним фактом станцією затримки вагонів Рядова залізниці у порядку, передбаченому п.п.9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами п.9 Правил зберігання вантажів складено:
- акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: № 171 від 14.04.2019 (а.с. 73), № 180 від 24.04.2019 (а.с. 77), № 181 від 26.04.2019 (а.с. 78);
- акти загальної форми ГУ-23: № 129 від 14.04.2019 (а.с. 74), № 138 від 24.04.2019 (а.с. 79);
- повідомлення про затримку вагонів № 283 (станція Рядова Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 3609 індекс 4572-13-4573, отримане відповідачем 14.04.2019 о 10:40 год. (а.с. 72);
- повідомлення про затримку вагонів № 305 (станція Рядова Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 3601 індекс 4572-13-4573, отримане відповідачем 24.04.2019 о 02:10 год. (а.с. 76).
Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 171 від 14.04.2019 затримані вагони прибули поїздом № 3609 11.04.2019 о 00 год. 30 хв. (а.с. 73). 
Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 180 від 24.04.2019 затримані вагони, що прибули поїздом № 3601 15.04.2019 о 02 год. 30 хв., відправлені поїздом № 3601 - 27.04.2019 о 17 год. 20 хв. (а.с. 77). 
Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 181 від 26.04.2019 затримані вагони, що прибули поїздом № 2611 10.04.2019 о 23 год. 48 хв., відправлені поїздом № 3601 - 27.04.2019 о 17 год. 20 хв. (а.с. 78). 
Враховуючи викладені обставини, позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 111 820,56 грн., яка включена до відомості плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) № 29049218, 01059044, 01059252 (відомості зі сторони відповідача підписані із запереченнями, що вагони затримані на шляху слідування по незалежним від відповідача причинам, через штучну затримку) (а.с. 20-28).
Крім того, позивачем нарахований збір за зберігання вантажів у загальній сумі 3 124,80 грн. за накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 № 14059014, яка відповідачем підписана з аналогічними застереженням (а.с. 29).
Відповідач плату за користування вагонами у розмірі 111 820,56 грн. та збір за зберігання вантажу у сумі 3 124,80 грн. не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Правовідносини сторін є господарськими та виникли у зв`язку з нарахуванням позивачем відповідачу плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за час простою вагонів відповідача на підходах до станції призначення.   
Згідно зі ст. 3, ч. 1 ст. 8 Закону України від 04.07.1996 № 273/96-ВР "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства Залізничного Транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для     всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень.
Відповідно до абз. 1, 4 п. 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць України),     взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної     колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Згідно з абз. 1 п. 2.1, п. 2.5 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 875/5096, взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договори про експлуатацію під`їзних колій укладаються між залізницею і власниками під`їзних колій у разі обслуговування під`їзної колії власним або орендованим локомотивом. У разі обслуговування під`їзних колій локомотивом власника     колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на     передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під`їзної колії або його контрагентів.
14.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) було укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ «Укрзалізниця» № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч (далі - договір).
Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і відповідно до умов цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Терни — стрілками №№2,4,6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою № 8 до колії № VI станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено: по станції Терни біля маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5м від вістряка стрілки №2 станції Терни; маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2м від граничного стовпчика стрілки № 4станції Терни; маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані (70м від вістряка стрілки №8 станції Рядова (п. 1 договору).
Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів (п. 2 договору).
У межах смуги відведення під`їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку площею 26545 кв. м(п. 3 договору).
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України (п. 4 договору).
Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів— 15,0 год (п. 12 договору).
Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п. 13 договору).
Відповідно до п. 14 договору власник колії сплачує Залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії «ЄРЦ».
Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23 грудня 2017 року до 23 грудня 2022 року включно (п. 19 договору).
Матеріали справи свідчать, що   в квітні 2019 року за перевізними накладними №№ 44182376, 47940861, 47951652, 47951397, 47951660, 47958509, 47923693, 47875414, 47875406, 47973250, 47973276, 44194553, 44220416, 44209930, 47603253, 45121951, 45121969, 45121977 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат», станція призначення Терни Придніпровської залізниці.
Однак, за наказами № 880 від 14.04.2019 (а.с. 71) та  № 965 від 24.04.2019 (а.с. 75) у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ “Північних ГЗК” на станції призначення Терни, були затримані вагони з вантажем на своїх вісях, що перевозяться у поїзді № 3609 індекс 4572-13-4573 та поїзді № 3601  індекс поїзда 4572-13-4573 з вантажем на своїх осях на станції Рядова Придніпровської залізниці .
З матеріалів справи вбачається, що неможливість приймання вагонів, що перевозяться в поїздах № 3609 (індекс поїзда 4572-13-4573) та № 3601 (індекс поїзда 4572-13-4573), викликана накопиченням великої кількості вагонів на адресу відповідача на станції     призначення Терни, що призвело до зайнятості колій для прийняття вагонів.
Матеріали справи свідчать, що відповідача (вантажоодержувача) було повідомлено затримку вагонів, що перевозяться в поїзді № 3609 індекс 4572-13-4573 повідомленням № 283 (отримане відповідачем 14.04.2019 о 10:40 год. (а.с. 72) та про затримку вагонів що перевозяться в поїзді № 3601 індекс 4572-13-4573, повідомлення № 305, відповідно (отримане відповідачем 24.04.2019 о 02:10 год. (а.с. 76).
Стаття 129 Статуту залізниць України встановлює, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.
Виходячи з положень п. 3 Правил складання актів, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.
За фактом затримки на колії станції Рядова Придніпровської залізниці, у зв`язку з простоюванням вказаних вагонів залізницею у відповідності до вимог Правил користування вагонами і контейнерами були складені акти загальної форми ГУ-23а: № 171 від 14.04.2019 (а.с. 73), № 180 від 24.04.2019 (а.с. 77), № 181 від 26.04.2019 (а.с. 78) та акти загальної форми ГУ-23: № 129 від 14.04.2019 (а.с. 74), № 138 від 24.04.2019 (а.с. 79)  на віднесення на відповідальність вантажовласника, на підставі яких в подальшому були складені відомості плати за користування вагонами, за якими відповідачу нарахована плата за користування вагонами в загальній сумі 111 820,56 грн.
Плата за користування вагонами, які були затримані на загальну суму 111 820,56 грн. нарахована позивачем за відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 29049218, 01059044, 01059252 (відомості зі сторони відповідача підписані із запереченнями, що вагони затримані на шляху слідування по незалежним від відповідача причинам, через штучну затримку) (а.с. 20-28). Представник відповідача підписав відомості плати за користування вагонами  та накопичувальну картку з застереженням зміст яких зводиться до того, що поїзди залишено на підходах за ініціативою залізниці. Відповідач не відмовлявся від приймання вантажу на під`їзну колію. Нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за час затримки поїзду на підходах здійснено необґрунтовано та оплаті не підлягає.
Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Аналогічний припис викладений у ч. 2 ст. 908 ЦК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 119 Статуту залізниць України за   користування   вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Згідно з п. п. 2,17 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, за   користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату. Унесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000 №644.
Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п. 13 Правил користування).
З наведених положень слідує обов`язок вантажовідправників/вантажовласників вносити плату за користування вагонами (стаття 119 Статуту, пункти 2, 13 Правил користування вагонами і контейнерами).
Пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що     облік   часу   користування   вагонами   і   контейнерами   та нарахування   плати   за   користування   ними провадиться на станціях відправлення та призначення за   Відомістю   плати   за   користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами   форми ГУ-46к (додаток   11), які   складаються     на підставі   Пам`яток   про   подавання/забирання вагонів   форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про   видачу/   приймання   контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці   документи   можуть оформлятися і надаватися в електронному   вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у   внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і   проведення   розрахунків   за   перевезення   та   надані залізницею послуги.
Відповідно до п. 4 даних Правил відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися   працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди   пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. Уразі непогодження   даних, зазначених у     відомості,представник   вантажовласника   зобов`язаний   підписати відомість із зауваженнями. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.
Пунктами 7, 8 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами   власників   колій,   обчислюється   з моменту їх передавання на передавальних коліях. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та   хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на   підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4).   Наказ   підписується   посадовою особою, визначеною начальником Залізниці (п. 9 даних Правил).
Облік   затриманих   на     підходах     вагонів     здійснюється станцією,   на якій вони простоюють,   на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані,   вказані   в   цьому   акті,   передаються   станцією   у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Станція призначення   інформує   вантажовласника про затримку вагонів   з   його   вини,   передаючи   йому   копію   Повідомлення   про затримку вагонів   не   пізніше   двох   годин   після   його отримання (телефонограмою,   телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом   або   іншим   способом,   установленим начальником станції за погодженням   з   вантажовласником) (п. 10 вказаних вище Правил).
Доводи апелянта про ненадання позивачем належних та допустимих доказів того, що ПрАТ «Північний ГЗК» відмовлялося від прийняття вантажу, апеляційний господарський суд відхиляє з огляду на наступне: 
Згідно з ч.2 ст.614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Причиною затримки вантажу є неприйняття вагонів вантажовласником через відсутність технічної можливості (накопичення вагонів на станції призначення), що засвідчено у встановленому порядку актами загальної форми ГУ-23: № 129 від 14.04.2019 (а.с. 74), № 138 від 24.04.2019 (а.с. 79)  та актами загальної форми ГУ-23а: № 171 від 14.04.2019 (а.с. 73), № 180 від 24.04.2019 (а.с. 77), № 181 від 26.04.2019 (а.с. 78), які   підписані працівниками станції.
Відповідно до п. 5 договору здавання вагонів, для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється: порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години; порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години; вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту-їх прибуття на станцію примикання; інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень, форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.  Вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії «Придніпровська залізниця» для ПРАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії «Придніпровська залізниця» для ПРАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (п. 6 договору).
Факт накопичення вагонів на станції призначення Терни, зайнятість прийомо-здавальних колій підтверджена позивачем складеними актами форми   ГУ-23: № 1128 від 14.04.2019р. (а.с. 30); № 1129 від 14.04.2019р. (а.с. 31); № 1130 від 14.04.2019р. (а.с. 31); № 1136 від 14.04.2019р. (а.с. 32); № 1137 від 15.04.2019р. (а.с. 33); № 1138 від 15.04.2019р. (а.с. 33); № 1139 від 15.04.2019р. (а.с. 34); № 1141 від 15.04.2019р. (а.с. 34); № 1145 від 11.04.2019р. (а.с. 35); № 1149 від 16.04.2019р. (а.с. 35); № 1150 від 16.04.2019р. (а.с. 36); № 1161 від 18.04.2019р. (а.с. 36); № 1162 від 17.04.2019р. (а.с. 37); № 1163 від 17.04.2019р. (а.с. 37); № 1165 від 16.04.2019р. (а.с. 38); № 1213 від 24.04.2019р. (а.с. 40); № 1216 від 25.04.2019р. (а.с. 39); № 1217 від 23.04.2019р. (а.с. 40); № 1218 від 23.04.2019р. (а.с. 41); № 1219 від 25.04.2019р. (а.с. 41); № 1223 від 26.04.2019р. (а.с. 42);  № 1225 від 26.04.2019р (а.с. 42); № 1226 від 26.04.2019р. (а.с. 43); № 1227 від 23.04.2019р. (а.с. 43); № 1244 від 23.04.2019р. (а.с. 44).
Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п. 8 договору).
Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
З наявних в матеріалах копій Книги повідомлень про час подання вагонів під навантаження або вивантаження (форма ГУ-2) станції Терни, не вбачається, що в період дії наказів № 880, № 965 виконані вищезазначені вимоги п.8 договору щодо готовності до забирання вагонів , які прямували на станцію призначення за накладними №№ 44182376, 47940861, 47951652, 47951397, 47951660, 47958509, 47923693, 47875414, 47875406, 47973250, 47973276, 44194553, 44220416, 44209930, 47603253, 45121951, 45121969, 45121977.
Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.        
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги про готовність Відповідача прийняти на свої під`зні колії спірні вагони, які було затримано згідно наказів №№ 880, 965 відзиляються як такі, що не підтверджено належними і допустимими засобами доказування. 
З урахуванням вищевикладеного доводи апеляційної скарги про те, що акти загальної форми, що додані по позовної заяви, враховуючи кількість вагонів та періоди їх затримки, не доводять, що усі колії станції Терни у зазначені періоди були зайняті з вини Відповідача, тобто судом першої інстанції не було здійснено аналіз зайнятості колій на станції призначення на момент видачі наказів № 880, № 965 і не доведено вини вантажовласника у неможливості прийняти вагони, відхиляються як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи. 
Відповідно, доводи апеляційної скарги про недоведеність Позивачем вини Відповідача у затримці вагонів на станції призначення, спростовуються вище встановленими фактичними обставинами справи і є такими, що носять декларативний характер, в зв`язку із чим відхиляються як необґрунтовані.
Доводи апеляційної скарги, які зводяться до тверджень апелянта про помилковість дій диспетчера і порушень з його боку, які проявилися в тому, що закінчення дії наказів ним проводилася не виходячи з аналізу зайнятості колій на станції призначення і не для забезпечення виконання плану навантаження Відповідача, а з метою стягнення з Відповідача на користь Позивача завищенних розмірів плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу відхиляються колегією суддів з огляду на наступне:
В якості доказів на підтвердження відповідних обставин, апелянт, посилаючись на положення статті 13 Цивільного кодексу України, наводить свої твердження про «штучність» затримки вагонів на підходах до станції призначення і упередженість дій диспетчера, які робить з системного аналізу дій диспетчера. 
Згідно з абз. 5 п. 12 Інструкції оформлення затримки поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці, (затвердженої наказом начальника залізниці № 75/Н від 08.02.2011) при поновленні приймання вагонів вантажовласником, зі станцій затримки у першу чергу повинні відправлятись вагони, які вказані у заявці вантажовласника, з урахуванням поїзної обстановки на дільниці, а за відсутності заявки - враховувати можливість відправлення вагонів, які були затримані першими.
Наявність вільних під`їзних колій на станції за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.
Слід також зазначити, що зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо.
Підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України (затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 31.08.2005 № 507) визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно – розпорядчим актом станції.
Відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996р. № 411) черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.
Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.
Жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято.
Отже, на станції призначення, окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.
Відповідно до частин 1,2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З урахуванням вищевикладеного, відповідні твердження апелянта про «штучність» затримки вагонів на підходах до станції призначення і упередженість дій диспетчера визнаються колегією суддів такими, що носять характер оціночних суджень і не підтверджуються належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України засобами доказування, в зв`язку із чим відхиляються як необґрунтовані.
При цьому посилання апелянта на правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в постанові від 15.03.2017 по справі №904/4202/16, відхиляються з огляду на те, що зміст вищенаведеної постанови не містить посилань на помилковість дій диспетчера щодо аналізу зайнятості колій на станції призначення, які б могли бути враховані колегією суддів при перегляді даної справи.
Оскільки колегія суддів дійшла вищенаведеного висновку про недоведеність  апелянтом наявності будь-яких порушень з боку диспетчера , доводи апеляційної скарги в тій частині, що наявні в відомостях форми ГУ - 46 та накопичувальній картці форми ФДУ-92 заперечення відповідача доводять відсутність його вини в затримці вагонів відхиляються як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи і є необгрунтованими.
Відповідно, доводи апеляційної скарги, що при здійсненні розрахунку вимог, які підлягали задоволенню, суду першої інстанції необхідно було керуватися контр розрахунком, наведеним відповідачем, відхиляються як необґрунтовані.
Відповідно до п.1 ч.1  ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1  статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частин 1,4  статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування, а апеляційну скаргу залишає без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.  

Керуючись ст. ст.  129,  269,  270,  273,  275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 у справі №904/4875/19 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 у справі №904/4875/19  - залишити без змін.
Витрати зі сплатти судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 у справі №904/4875/19 у сумі 2881,50 грн. покласти на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 2 п. 3  ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                        М.О. Дармін

Суддя                                                                                            С.Г. Антонік

Суддя                                                                                            О.Г. Іванов