ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

5 червня 2020 року                                                                           м. Чернівці
справа № 715/163/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Половінкіна Н. Ю. 
суддів Кулянди М.І., Лисака І.Н.

учасники справи
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2020 року, головуючий у першій інстанції Цуренко В.А.

встановила:

ОСОБА_1 у січні 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Зазначала, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований виконавчим комітетом Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 4 вересня 2017 року актовим записом 16, розірваний рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2019 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тарашани Глибоцького району Чернівецької області.
ОСОБА_2 проживає окремо, не надає утримання дитині.
ОСОБА_2 працює за межами України, його місячний заробіток становив 1300 Євро.

Справа №715/163/20                                   Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.
Провадження №22-ц/822/460/20                               Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тарашани Глибоцького району Чернівецької області в сумі 2000 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону до стягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову.
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2020 року позов задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1700 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до вимог законодавства до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 січня 2020 року.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2020 року змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 900 грн. щомісячно, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
        Зазначає, що ОСОБА_2 у січні 2020 року виїхав до Республіки Польща з метою працевлаштування, має мінливий дохід, бажає повернутися до України. 
Судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, участь ОСОБА_2 в утриманні дитини, недоведеність розміру та достатності доходу ОСОБА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів частково, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ч.1, 2 ст.182, ч.1 ст.184 СК України та вважав, що підлягає захисту право ОСОБА_1 на стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1700 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до вимог законодавства, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 січня 2020 року.
На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що ураховано майновий стан сторін, розмір доходу, стан здоров`я дитини, стан здоров`я платника аліментів, участь ОСОБА_2 в утриманні дитини, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам не відповідає в частині.
За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Встановлено, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тарашани Глибоцького району Чернівецької області.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований виконавчим комітетом Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 4 вересня 2017 року актовим записом 16, розірваний рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2019 року.
ОСОБА_2 проживає окремо.
Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
На підставі ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням обставин, викладених у ч.1 ст.182 цього Кодексу.
       За вимогами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів,  наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
       Відповідно наведеного матеріальне становище платника аліментів є предметом доказування.
Згідно  ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що ОСОБА_2 має мінливий дохід, працює за кордоном. 
       У матеріалах справи відсутні докази наявності у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.
Не можна погодитися з посиланням ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на наявність підстав для зміни судового рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1700 грн. щомісячно.
       На підставі частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України   № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.
Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у ОСОБА_2 рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, інші обставини, що мають істотне значення, потреби дитини, необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1700 грн. щомісячно.
Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 на спроможність надавати утримання дитині в сумі 900 грн. щомісяця.
На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У матеріалах справи відсутні докази розміру мінливого доходу ОСОБА_2 , що стягнення з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1   аліментів на утримання  дитини в сумі 1700 грн. щомісячно є надмірним тягарем для платника аліментів.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.  
У даному випадку позивач ОСОБА_1 обмежена у можливості надати докази доходу ОСОБА_2 , тому саме на ОСОБА_2 покладається тягар спростування доводів ОСОБА_3 про розмір догоду ОСОБА_2 1300 Євро щомісяця.
Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 щодо здійснення утримання дитини добровільно, оскільки з матеріалів справи вбачається про відсутність домовленості між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо витрат на дитину, стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дитини, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання.
З огляду на наведене рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

 
Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2020 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.  
 
Дата складання повного судового рішення 11 червня 2020 року.

 
Головуючий                                                         Н.Ю. Половінкіна 

 
Судді                                                                        М.І. Кулянда 

                                                                                 І.Н. Лисак