ПОСТАНОВА
Іменем України

30 квітня 2020 року 
Київ
справа №820/4421/18
адміністративне провадження №К/9901/68195/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року (головуючий суддя - Григоров А.М., судді: Рєзнікова С.С., Подобайло З.Г.)
у справі №820/4421/18
за позовом ОСОБА_1 
до Ради адвокатів Харківської області, 
третя особа: ОСОБА_2 , 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.          У червні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Харківської області №19/4/13 "Про розгляд заяв адвокатів про внесення відомостей до ЄРАУ про помічників адвоката" від 25 квітня 2018 року, зобов`язати Раду адвокатів Харківської області внести дані про помічника адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - до Єдиного реєстру адвокатів України та видати помічнику адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - посвідчення помічника адвоката.
2.          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Ради адвокатів Харківської області №19/4/13 "Про розгляд заяв адвокатів про внесення відомостей до ЄРАУ про помічників адвоката" від 25 квітня 2018 року. Зобов`язано Раду адвокатів Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення даних про помічника адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - до Єдиного реєстру адвокатів України та видачі помічнику адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - посвідчення помічника адвоката. В іншій частині позову відмовлено.
3.          Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким в задоволені позову відмовлено.
4.          Не погоджуючись з постановою апеляційного суду позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5.          Судами встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність, що підтверджуєтеся посвідченням адвоката №1527 від 12 березня 2008 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №1527 від 12 березня 2008 року та витягом з Єдиного реєстру адвокатів України (далі - ЄРАУ).
6.          Адвокат ОСОБА_1 та помічник адвоката ОСОБА_2. уклали трудовий договір №1 від 2 квітня 2018 року на підставі частини першої статті 16 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», підпункту 1.3.3. пункту 1.3. Положення про помічника адвоката, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 25 вересня 2015 року №113 з наступними змінами (далі - Положення).
7.          Відповідно до пункту 1.1. трудового договору №1 ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на посаду помічника адвоката ОСОБА_1., код професії відповідно до Класифікатора професій ДК 003:2010 - 3436.9.
8.          Згідно з пунктом 1.7. трудового договору №1 ОСОБА_2 приступив до виконання своїх обов`язків з 3 квітня 2018 року.
9.          Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» положення про помічника адвоката затверджується Радою адвокатів України.
10.          Згідно з пунктом 3.2. Положення адвокат, адвокатське бюро чи адвокатське об`єднання, які уклали трудовий договір з помічником адвоката (заявник), звертаються із заявою до ради адвокатів регіону про видачу посвідчення помічника адвоката та внесення відомостей про помічника адвоката до ЄРАУ.
11.          Відповідно до пункту 3.3. Положення у випадку оформлення трудових відносин з адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, заява подається до ради адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката згідно даних ЄРАУ.
12.          На виконання пункту 3.2. Положення адвокат ОСОБА_1 звернувся до Ради адвокатів Харківської області із заявою про внесення відомостей до ЄРАУ та видачу посвідчення помічнику адвоката ОСОБА_2 .
13.          За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 . Рада адвокатів Харківської області прийняла рішення №19/4/13 «Про розгляд заяв адвокатів про внесення відомостей до ЄРАУ про помічників адвоката» від 25 квітня 2018 року, яким відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України адвокату ОСОБА_1 про його помічника ОСОБА_2 , та у видачі посвідчення помічнику адвоката ОСОБА_2.; повернуто заяву із додатками, у зв`язку із невиконанням пункту 3.5. Положення «Про помічника адвоката затвердженого із змінами, внесеними рішеннями Ради адвокатів України №188 від 5 серпня 2017 року; роз`яснено порядок оскарження рішення Ради адвокатів Харківської області до суду та до Ради адвокатів України.
14.          Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.
IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
15.          Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив з того, що чинний Закон України «Про вищу освіту» та цей же Закон в редакції від 16 квітня 2017 року (на час отримання ОСОБА_2 диплому) не містить (не містив) такого поняття, як «повна вища освіта». Зазначеним Законом визначено рівні та ступені вищої освіти, що включає підготовку фахівців з вищою освітою за відповідними освітніми чи науковими програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень; науковий рівень. 
16.          У зв`язку з чим, дійшов висновку, що рішення відповідача про невідповідність ОСОБА_2 вимогам частини першої статті 16 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та підпункту 2.1.2. пункту 2.1. Положення про помічника адвоката не можна визнати таким, що ґрунтується на вимогах як чинного законодавства, так і Закон України «Про вищу освіту» в редакції від 16 квітня 2017 року, а тому підлягає скасуванню.
17.          Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову зазначив, що підпункт 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року фактично визначає співвідношення понять викладених в інших законах, щодо кваліфікації рівня спеціаліст та повної вищої освіти. 
18.          Таким чином, визначення "повна вища освіта" прирівнюється до ступеня магістра, визначеного діючою редакцією Закону України «Про вищу освіту», яка діяла в тому числі і на момент видачі ОСОБА_2 диплому ступеню бакалавр.
19.          Відповідно, встановлена статтею 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положенням "Про помічника адвоката"  вимога до фізичної особи, яка бажає стати помічником адвоката, - здобуття повної вищої юридичної освіти, на момент отримання ОСОБА_2 диплому ступеню бакалавр та звернення із заявою  про внесення даних про помічника адвоката до ЄРАУ та видачу посвідчення помічника адвоката - передбачає отримання такою особою документу державного зразка, що підтверджує набуття нею вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
20.          В обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що апеляційний суд безпідставно прирівняв поняття «повна вища освіта» до ступеня вищої освіти магістра на підставі правової норми, яка прирівнювала освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст (Закон України «Про вищу освіту» від 17 січня 2002 року) до ступеня вищої освіти магістр (Закон України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року).
21.          Суд апеляційної інстанції вийшов за межі своїх повноважень та здійснив розширювальне тлумачення, внаслідок чого дійшов хибного висновку про те, що нібито ступінь вищої освіти бакалавр не є повною вищою юридичною освітою у розумінні частини першої статті 16 Закону України «Про адвокатуру».
22.          Вважає, що суд апеляційної інстанції, всупереч відсутності встановлених законом правових підстав, фактично встановив обставину відсутності у ОСОБА_2 повної вищої освіти.
23.          Поза увагою апеляційного суду залишився і той факт, що відповідач приймаючи спірне рішення по суті констатував відсутність у його помічника повної вищої освіти, в той час, коли чинне законодавство України н містить відповідної правової категорії, що іманентно свідчить про відсутність правових підстав для прийняття подібного рішення (яке ним оспорюється в суді) відповідач повинен встановити відсутність повної вищої освіти у помічника адвоката, що з огляду на положення діючого законодавства України (станом на день розгляду заяви адвоката) є неможливим.      
24.          Скаржник звернув увагу на те, що відповідач всупереч покладеному на нього абзацом 1 частини другої статті 77 КАС України тягарю доказування, у суді першої інстанції жодним чином не намагався довести правомірність свого рішення, зокрема, не надав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , не надав суду жодних доказів, представник відповідача жодного разу не з`явився до Харківського адміністративного суду на судові засідання у цій справі, що підтверджується матеріалами справи. Вказані обставини очевидно свідчать про визнання відповідачем факту неправомірності свого рішення від 25.-4.2018 №19/4/13.
25.          Вважає, що апеляційний суд, приймаючи оскаржувану постанову вийшов за межі доводів та вимог апеляційної скарги, що є грубим порушенням норм процесуального законодавства, оскільки відповідач в апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, а в іншій частині рішення суду залишити в силі.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ 
26.          Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
27.          Предметом спору в даній справі є рішення Ради адвокатів Харківської області щодо відмови у задоволенні заяви адвоката про внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України про його помічника та у видачі посвідчення помічнику адвоката. 
28.          Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
29.          Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
30.          Частиною першою статті 16 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат може мати помічників з числа осіб, які мають повну вищу юридичну освіту. Помічники адвоката працюють на підставі трудового договору (контракту), укладеного з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, з додержанням вимог цього Закону і законодавства про працю.
31.          Відповідно до підпункту 1.1 Положення "Про помічника адвоката" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставі та в порядку, що передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
32.          Помічник адвоката - фізична особа, яка здійснює діяльність на підставі та в порядку, що передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Кодексом законів про працю України, Правилами адвокатської етики та цим Положенням.
33.          Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1 Положення "Про помічника адвоката" помічником адвоката може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту.
34.          Підпунктом 3.5.2 пункту 3.5 Положення "Про помічника адвоката" встановлено, що до заяви про внесення даних про помічника адвоката до ЄРАУ та видачу посвідчення помічника адвоката додаються нотаріально посвідчена копія документа державного зразка, що підтверджує здобуття помічником адвоката повної вищої освіти за наступними спеціальностями: «Правознавство», «Правоохоронна діяльність», «Міжнародне право».
35.          Як встановлено судами, що адвокат ОСОБА_1 до заяви про внесення відомостей до ЄРАУ та видачу посвідчення помічнику адвоката ОСОБА_2. додав нотаріально посвідчену копію диплома про вищу освіту НОМЕР_2 від 23 червня 2017 року (разом із додатком НОМЕР_3 від 23 червня 2017 року).
36.          На час отримання ОСОБА_2 диплому ступеню вищої освіти бакалавр - 23 червня 2017 року, був чинний Закон України «Про вищу освіту» в редакції від 16 квітня 2017 року.
37.          При цьому, на момент отримання ОСОБА_2 диплому ступеню вищої освіти бакалавр Закон України «Про вищу освіту» зазнав зміни і поняття повна вища освіта в ньому відсутня.
38.          Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для цілей цього Закону повна вища юридична освіта - це повна вища юридична освіта, здобута в Україні, а також повна вища юридична освіта, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку. 
39.          Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста (повна вища освіта) після набрання чинності цим Законом прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра.
40.          Отже, висновок суду апеляційної інстанції є правильним, про те, що наведеними нормативно-правовими актами чітко визначено, що повною вищою освітою визнається освіта за освітньо-кваліфікаційними рівнями спеціаліста або магістра, а не освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра. 
41.          Як встановлено апеляційним судом, відповідно до наданих адвокатом ОСОБА_1 документів до заяви про внесення відомостей до ЄРАУ та видачу посвідчення помічнику адвоката ОСОБА_2., зокрема,  нотаріально посвідченої копії диплома про вищу освіту НОМЕР_2 від 23 червня 2017 року (разом із додатком НОМЕР_4 від 23 червня 2017 року) ОСОБА_2 закінчив вищий навчальний заклад Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого та здобув «кваліфікацію: ступінь вищої освіти бакалавр напрям підготовки «правознавство», професійна кваліфікація «бакалавр юрист», 23 червня 2017 року.
42.          За таких обставин і правового врегулювання Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення позову.
43.          Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновків апеляційного суду і свідчать про незгоду скаржника з правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду. 
44.          Що стосується порушень норм процесуального права на які вказує позивач у касаційній скарзі, то такі не впливають на законність прийнятого рішення суду апеляційної інстанції щодо вирішення питання по суті позовних вимог.
45.          Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.
46.          Отже, Верховний Суд приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв`язку з чим касаційна скарга задоволенню не підлягає.
47.          Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
48.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року N460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», Верховний Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі №820/4421/18 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду