Ухвала
Іменем України
      
10 червня2020 року
м. Київ
 
справа № 361/7366/19
провадження № 61-8380ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал», Міністерства юстиції України, Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Шаманської Анни Станіславівни про визнання незаконними та протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Сонячний квартал», Міністерства юстиції України, Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Шаманської А. С. про визнання незаконними та протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності.
У листопаді 2019 року ТОВ «Сонячний квартал» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Кисіль Г. В., Приватного підприємства (далі - ПП)               «ІТА-К», ОСОБА_2., ОСОБА_3 , Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Грабовецької Н. В., Споживчого товариства (далі - СТ) «Крокус», ОСОБА_4 про визнання незаконними дій державного реєстратора, недійсними декларації про готовність об`єкта до експлуатації та договорів купівлі-продажу частини приміщення.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року зустрічну позовну заяву ТОВ «Сонячний квартал» повернуто.
Суд першої інстанції виходив з того, що пред`явлені зустрічні вимоги                                          № № 4-6, 11, 12, 16, 17 стосуються правовідносин між юридичними особами та відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України відносяться до юрисдикції господарських судів, тому не можуть розглядатись за правилами цивільного процесуального законодавства. Враховуючи ті обставини, що у зустрічному позові ТОВ «Сонячний квартал» об`єднані позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що суперечить положенням статті 188 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), то такий позов підлягає поверненню.
Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до того ж суду.
Апеляційний суд виходив з того, що заявлені вимоги основного і зустрічного позовів, що стосуються обставин виникнення та переходу права власності на об`єкти нерухомого майна, пов`язані між собою, тому суд першої інстанції передчасно повернув зустрічну позовну заяву. Крім того, повернення зустрічного позову суперечить положенню пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.
У травні 2020 року ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Заявник посилається на те, що право відповідача подати до суду зустрічний позов для його розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізоване за умови дотримання загальних правил подання позовів та правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Судом першої інстанції правильно встановлено, що спір за зустрічним позовом у частині вимог № № 4-6, 11, 12, 16, 17, де всі учасники є юридичними особами, за своїм суб`єктним складом та характером правовідносин відноситься до господарсько-правових, тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано положення пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України та повернуто зустрічну позовну заяву ТОВ «Сонячний квартал». Первісний і зустрічний позови недоцільно розглядати спільно, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу. На його думку, вказані позови не є взаємопов`язаними, а прийняття зустрічного позову ускладнить подальший розгляд справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сонячний квартал», Міністерства юстиції України, Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Шаманської А. С. про визнання незаконними та протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності, у якому позивач просить:
- визнати незаконними дії Міністерства юстиції України щодо розгляду по суті скарги ТОВ «Сонячний квартал» від 30 листопада 2016 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від                          № 3688/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», виданий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України від 16 грудня 2016 року, що складений за результатами розгляду скарги ТОВ «Сонячний квартал» від 30 грудня 2016 року, разом з її доповненнями від 01 та 07 грудня 2016 року;
- скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Шаманської А. С. від 16 грудня 2016 року № 32985291, прийняте на підставі наказу Міністерства юстиції України від 16 грудня 2016 року № 3688/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;
- визнати право власності за ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна - за адресою: АДРЕСА_1 , майстерню по технічному обслуговуванню автотранспорту, яка складається з: майстерні по технічному обслуговуванню автотранспорту А, площею 424,2 кв. м, естакади І, огорожі, складу ГСМ Б, площею 15,9 кв. м, КПП з оглядовою ямою В, площею 31,8 кв. м; за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення: вагову, площею 39.2 кв. м, склад площею 249,9 кв. м; за адресою: АДРЕСА_3 , нежитлове приміщення, кондитерський цех, загальною площею 112,8 кв. м.
ТОВ «Сонячний квартал» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Кисіль Г. В., ПП «ІТА-К», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Грабовецької Н. В.,           СТ «Крокус», ОСОБА_4 про визнання незаконними дій державного реєстратора, недійсними декларації про готовність об`єкта до експлуатації та договорів купівлі-продажу частини приміщення, у якому просило:
1. Прийняти зустрічний позов ТОВ «Сонячний квартал» до спільного розгляду з первісним позовом.
2. Об`єднати вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.
3. Залучити у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю. М., державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавську В. В., а також приватних нотаріусів Броварського районного нотаріального округу Саверу М. В. та Саверу Л. В. 
4. Визнати незаконною реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 19 квітня 2012 року № КС14212047614, в якій зазначено, що вона видана Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області.
5. Визнати незаконною декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 03 травня 2016 року № КС142161130946, в якій зазначено, що вона видана Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області.
6. Визнати незаконними дії державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Кисіль Г. В. щодо державної реєстрації прав власності за ПП «ІТА-К» з відкриттям розділу № 906897132106 на майстерню по технічному обслуговуванню автотранспорту, естакаду, огорожу, склад ГСМ, КПП з оглядовою ямою за адресою: АДРЕСА_1 . Розділ № 906897132106 закрити.
7. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між ПП «ІТА-К» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю. М. 26 травня 2016 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1001.
8. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між ПП «ІТА-К» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю. М. 02 червня 2016 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1056.
9. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1251.
10. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою Л. Л. 22 липня 2016 року, що зареєстрований в реєстрі за № 512.
11. Визнати незаконними дії державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Грабовецької Н. В. щодо державної реєстрації прав власності за СТ « Крокус» з відкриттям розділу № 1047277732106 на вагову та склад за адресою: АДРЕСА_2 . Розділ № 1047277732106 закрити.
12. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , від 28 листопада 2003 року, укладений між ПП «Малахіт» та СТ «Крокус».
13. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між СТ «Крокус» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л. Л. 31 жовтня 2016 року, що зареєстрований в реєстрі за № 757.
14. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між СТ «Крокус» та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л. Л. 03 листопада 2016 року, що зареєстрований в реєстрі за № 767.
15. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області                   Журавською В. В., від 04 листопада 2016 року, що зареєстрований в реєстрі за              № 1-2284.
16. Визнати незаконними дії державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Грабовецької Н. В. щодо державної реєстрації прав власності за СТ «Крокус» з відкриттям розділу № 1047213132106 на кондитерський цех за адресою: АДРЕСА_3 . Розділ № 1047213132106 закрити.
17. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , від 28 листопада 2003 року, укладений між ПП «Малахіт» та СТ «Крокус».
18. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між СТ «Крокус» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л. Л., від 31 жовтня 2016 року, що зареєстрований в реєстрі за № 760.
19. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між СТ «Крокус» та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л. Л., від 03 листопада 2016 року, що зареєстрований в реєстрі за № 770.
20. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нежитлового приміщення, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області                Журавською В. В., від 04 листопада 2016 року, що зареєстрований в реєстрі за                       № 1-2285.
У відповідності до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частинами першою, другою статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
За правилами частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вказані правові норми суд апеляційної інстанції, приймаючи постанову, виходив з того, що суд першої інстанції, визнавши доведеним наявність правових підстав до розгляду частини зустрічних позовних вимог, в порушення статей                  194, 185 ЦПК України не вирішив питання щодо залишення зустрічного позову без руху, не рекомендував стороні спору усунути його недоліки, а лише констатував, що у зустрічному позові об`єднано вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.
Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції повернув зустрічну позовну заяву всупереч вимогам пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, відповідно до яких суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції і розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за виключенням, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (частина перша статті 188 ЦПК України).
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 у позовній заяві посилався на те, що придбане ним згідно договорів купівлі-продажу нерухоме майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 й розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 321060000: 01 :057 : 0009 , яка перебуває в оренді ТОВ «Сонячний квартал» для обслуговування нежитлових приміщень відповідно до договору оренди земельної ділянки від 26 лютого 2014 року. Окрім оскарження дій Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 у позові просив визнати за ним право власності на об`єкти нерухомого майна.
Апеляційний суд, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, дійшов висновку, що позовні вимоги хоча і стосуються визнання недійсними договорів купівлі-продажу, на підставі яких у юридичних осіб виникли цивільні права на зазначене у договорах нерухоме майно, але у подальшому такі права були припинені через відчуження ними цього майна фізичній особі - ОСОБА_1 Вимоги щодо визнання незаконними декларацій про готовність об`єкта до експлуатації також стосуються нерухомого майна, право власності на яке було набуте позивачем. Вимоги щодо оскарження дій державних реєстраторів носять похідний характер від вищевказаних вимог зустрічного позову.
ТОВ «Сонячний квартал» у зустрічному позові обґрунтовував вимоги тим, що об`єкти нерухомості, які придбані ОСОБА_1 , ніколи не будувалися, декларації про готовність об`єктів до експлуатації не видавалися; адреси ( АДРЕСА_1) не присвоювалися і фактично таких об`єктів нерухомості не існує. При первинній реєстрації державними реєстраторами не було дотримано вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що надало можливість відкрити розділи по зазначеним об`єктам нерухомого майна і подальше їх відчуження, користуючись даними, внесеними при первинній реєстрації.
Таким чином, вимоги зустрічного позову у сукупності пов`язані між собою підставою виникнення та є похідними один від одного й стосуються нерухомого майна, право власності на яке просить визнати ОСОБА_1 , та знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 321060000:01:057:0009, яка перебуває в оренді ТОВ «Сонячний квартал».
Заявляючи вимоги, ОСОБА_1 стверджував, що невизнання його права власності на об`єкти нерухомого майна за наслідками неправомірних дій Міністерства юстиції України, порушує його цивільні права та законні інтереси й заважає виділити земельну ділянку для обслуговування нерухомості, якою користується ТОВ «Сонячний квартал».
Встановивши, що заявлені позовні вимоги основного і зустрічного позовів пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами в частині необхідності встановлення обставин виникнення та переходу права власності на об`єкти нерухомого майна, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та незастосування положень статті 188 ЦПК України, що призвело до передчасного повернення зустрічного позову, у зв`язку з чим правильно скасував ухвалу та направив справу для продовження розгляду.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал», Міністерства юстиції України, Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Шаманської Анни Станіславівни про визнання незаконними та протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності.
Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                         В. О. Кузнєцов
 
                                                                                                                   В. М. Ігнатенко
 
                                                                                                                   М. Ю. Тітов