Справа № 991/3912/20
Провадження1-кс/991/4032/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на протиправні дії Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_2 про злочин, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , у якій вона просить слідчого суддю зобов`язати Національне антикорупційне бюро України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно її заяви про злочин від 11.05.2020.
У скарзі ОСОБА_2 зазначила, що 04.10.2018 вона звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (просп. Перемоги, 26А у м. Києві) з метою отримання банківської картки для виплати пенсії її чоловіка ОСОБА_3 , на що у відповідь від працівників банку отримала відмову у видачі картки для видачі пенсії для її чоловіка – інваліда першої групи, який не може пересуватись, з посиланням на те, що заявник не має права отримати таку картку.
Після чого 20.11.2018 заявник звернулась до Національного банку України з заявою про порушення прав її чоловіка, на що у відповідь 17.12.2018 отримала листа №570002/66941 заступника директора департаменту–начальника управління регулювання платіжних систем ОСОБА_4 про відсутність порушень в діях працівників АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим заявниця звернулась із заявою про вчинення злочину до Шевченківського управління поліції у м.Києві, а згодом і до слідчого судді зі скаргою.
05.04.2019 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва скаргу заявниці ОСОБА_2 на протиправні дії Шевченківського управління поліції у м.Києві задоволено та зобов`язано уповноважених осіб УП ГУ НП у м. Києві внести до ЄРДР заяву про скоєння злочину працівниками АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розташованого в м. Києві, просп. Перемоги, 26А (справа 761/11916/19). 
Лише у травні 2020 року заявниця отримала повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР згідно її заяви.
Заявниця зазначила, що її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому Національний банк України не визнає вчинений злочин, незважаючи на те, що згідно ст. 61 ЗУ «Про Національний банк України», Національний банк здійснює державне регулювання діяльності банків у формах, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність", як безпосередньо, так і через створений ним орган банківського нагляду. Відповідно до ст.21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», державне регулювання ринків фінансових послуг щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів здійснюється Національним банком України.
З огляду на зазначені обставини ОСОБА_2 звернулась до директора НАБ України ОСОБА_5 із заявою про злочин, вчинений ОСОБА_6 - заступником директора департаменту - начальником управління регулювання платіжних систем, однак у відповідь витяг з ЄРДР не отримала, у зв`язку з чим звернулась зі скаргою до слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.
Як вбачається зі скарги, заявниця просить зобов`язати уповноважених осіб НАБУ згідно ст. 214 КПК України порушити кримінальне провадження згідно заяви від 11.05.2020.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України.
Скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора подається за правилами ч. 2 ст. 132 КПК України до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно положень статті 33-1 Кримінального процесуального кодексу України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України».
У примітці до ст. 45 КК зазначено, що корупційними злочинами вважаються:
а) злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем;
б) злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 КК.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 33-1 Кримінального процесуального кодексу України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).
Так, ОСОБА_2 , у своїй скарзі оскаржує бездіяльність Директора Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, вчинене на її думку заступником директора департаменту - начальником управління регулювання платіжних систем ОСОБА_7 .
Однак при цьому заявником не вказано у вчиненні якого корупційного злочину вона підозрюється, а тому доказів того, що вказана скарга підсудна Вищому антикорупційному суду не надано.
Окрім того, заявницею не надано доказів, що вказаний нею суб`єкт кримінальних правопорушень - заступник директора департаменту - начальник управління регулювання платіжних систем ОСОБА_6 - відповідає вимогам, передбаченим пп.1-3 ч.5 ст. 216 КПК України, а тому досудове розслідування, як і внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину - не належить до компетенції Національного антикорупційного бюро України, яка чітко визначена законодавцем.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).
Приписами ч.ч. 1-3 ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК.
Отже, перевіривши й оцінивши відомості, зазначені у скарзі ОСОБА_2 , з метою постановлення законної і обґрунтованої ухвали, слідчим суддею встановлено непідсудність поданої скарги Вищому антикорупційному суду.
Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.
Право на повноважний суд встановлене статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Статтею 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» встановлено, що Вищий антикорупційний суд: здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом.
Правила підсудності судових справ встановлені процесуальним законодавством з урахуванням сукупності юридичних ознак судової справи. На підставі цих ознак нормами КПК України визначено суд, який вправі і зобов`язаний розглянути справу і вирішити її по суті.
Завдяки правилам про підсудність насамперед реалізується право на розгляд і вирішення справи компетентним судом.
Слід також врахувати, що розгляд провадження судом з порушенням правил підсудності матиме наслідком розгляд справи неповноважним судом.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя наголошує на тому, що правові норми чинного законодавства України свідчать про те, що суди здійснюють розгляд тільки тих справ, скарг чи клопотань, які їм підсудні.
Аналогічної правової позиції дотримується і Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у справах: № 991/781/19 (провадження № 11-сс/991/97/19) від 25.10.2019, № 991/776/19 (провадження № 11-сс/991/98/19) від 01.11.2019, № 991/1429/19 (провадження № 11-сс/991/162/19) від 14.11.2019.
Частиною 2 ст. 304 КПК України встановлено випадки, в яких скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається слідчим суддею заявнику, зокрема, у випадку якщо скарга не підлягає розгляду у цьому суді. 
За таких обставин, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слід повернути заявнику, що не позбавляє права останню звернутися з нею до місцевого суду за належною підсудністю. 
Керуючись ст.ст. 7, 9, 331, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу  ОСОБА_2 про зобов`язання Національного антикорупційного бюро України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви про злочин від 11.05.2020. - повернути заявнику.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії відповідної ухвали.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1