ПОСТАНОВА
Іменем України

19 березня 2020 року 
м. Київ
справа №640/7688/19
адміністративне провадження №К/9901/36102/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача          Саприкіної І. В., 
суддів                    Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м.   Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м.   Києва (суддя Кузьменко А. І.) від 01 серпня 2019   року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Аліменко В. О., судді: Безименна Н. В., Кучма А. Ю.) від 21 листопада 2019 року у справі за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» про стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
У травні 2019 року Головне управління Держпродспоживслужби в м.   Києві (далі - ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду м.   Києва із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (далі - ТОВ «Епіцентр К»), у якому просило стягнути з ТОВ «Епіцентр К» вартість відібраних зразків продукції та суму витрат на проведення їх експертизи на загальну суму 97   427,80 грн на наступні банківські реквізити: код ЄДРПОУ 40414833, р/р 35210070094696 Держказначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, призначення платежу: відшкодування вартості відібраних зразків та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, відповідно до протоколів випробування від 19   грудня 2017 року №   2110-5-2017, від 29 грудня 2017 року №   2097-1-2017, від 29   грудня 2017 року №   2099-1-2017, від 19 грудня 2017 року №   2086-5-2017, від 19   грудня 2017 року №   2108-5-2017, від 29 грудня 2017 року №   2095-1-2017, від 27   грудня 2017 року №   2087-1-2017, від 21 грудня 2017 року №   2090-5-2017, від 29   грудня 2017 року №   2107-1-2017, від 03 січня 2018 року №   2291/01075-ЛШ/17, від 27 грудня 2017 року №   14070/17-і, від 27 грудня 2017 року №   14069/17-і.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 серпня 2019   року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21   листопада 2019 року, позовну заяву ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві залишено без розгляду відповідно до ч.   3 ст.   123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними). 
Приймаючи вказані судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду та не надано належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду, не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись в суд в межах строку, визначеного ст. 122 КАС України.
Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 серпня 2019   року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що залишаючи позовну заяву без розгляду, судами першої та апеляційної інстанцій не було враховано, що у відповідності до вимог п. 2 Порядку відшкодування суб`єктами господарювання вартості відібраних зразків нехарчової продукції та проведення їх експертизи (випробування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року №   921 (далі - Порядок №   921), позивачем на адресу відповідача було направлено лист щодо відшкодування суб`єктами господарювання вартості відібраних зразків від 11 квітня 2017 року, на який листом від 27 квітня 2017 року ТОВ «Епіцентр К» повідомив про незгоду з результатами протоколів випробувань та з вимогою прийняти рішення про проведення повторної експертизи. Оскільки відповідач пропустив строк звернення з заявою про призначення повторної експертизи, вимоги викладені в листі від 27 квітня 2017 року залишено без задоволення. Станом на 03 січня 2019 року ТОВ «Епіцентр К» не відшкодовано вартість відібраних зразків та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, тому 03 січня 2019   року ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві звернулося до відповідача з відповідним листом, який отримано останнім 01   лютого 2019 року. Враховуючи, що позивачем у семиденний строк не відшкодовано витрати, 03 травня 2019 року позивач звернувся з даним позовом до суду, вважаючи, що строк звернення до суду з даним позовом розпочав свій перебіг саме з 08   лютого 2019 року (з урахуванням семиденного строку на добровільне відшкодування відповідачем витрат), отже не є пропущений.                   
10 січня 2020 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 18 березня 2020 року призначив її до розгляду.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. (абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України).
Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов`язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, акт перевірки характеристики продукції ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві від 07   грудня 2017 року №   2096 отримано ТОВ «Епіцентр К» 26 березня 2018 року.
Згідно зі п. 2 Порядку №   921 орган державного ринкового нагляду в тижневий строк після ознайомлення суб`єкта господарювання з висновком експертизи, під час проведення якої встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, готує документи, що підтверджують вартість відібраних   зразків та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, включаючи витрати на доставку зразків продукції до місця проведення експертизи, та надсилає   їх суб`єкту господарювання рекомендованим листом з повідомленням про вручення або листом з оголошеною цінністю чи вручає під розписку.
Суб`єкт господарювання в тижневий строк з моменту надходження зазначених документів відшкодовує органу державного ринкового нагляду вартість відібраних зразків та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, шляхом перерахування коштів до державного бюджету. Суб`єкт господарювання відшкодовує вартість відібраних зразків продукції за умови оплати вартості таких зразків органом державного ринкового нагляду.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 11 квітня 2018 року ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві направлено ТОВ «Епіцентр К» лист з вказаними у п. 2 Порядку №   921 документами.
У відповідь на зазначений лист 27 квітня 2018 року ТОВ «Епіцентр К» повідомив позивача про свою незгоду з результатами випробувань та висновками про невідповідність продукції встановленим вимогам. У вказаному листі просив ще раз перевірити контрольні зразки або прийняти рішення про проведення повторної експертизи.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку №   921 у разі незгоди суб`єкта господарювання з результатами експертизи орган державного ринкового нагляду проводить повторну експертизу за заявою суб`єкта, яка подається в тижневий строк після ознайомлення з висновком основної експертизи. Якщо за результатами   проведення повторної експертизи встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, суб`єкт господарювання відшкодовує органу державного ринкового нагляду вартість відібраних зразків   та витрати, пов`язані з проведенням основної і повторної експертизи, відповідно до п. 2 цього Порядку.
У разі відмови суб`єкта господарювання від відшкодування органу державного ринкового нагляду вартості відібраних зразків та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, зазначені кошти стягуються в судовому порядку.
Як зазначає скаржник, у зв`язку із пропуском п`ятиденного строку для подання заяви про проведення повторної експертизи, лист від 27 квітня 2018 року ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві залишено без задоволення.
Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що п. 2 Порядку №   921 встановлено тижневий строк з моменту отримання листа ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві про відшкодування вартості відібраних зразків та проведеної експертизи для добровільного відшкодування органу державного ринкового нагляду вартість відібраних зразків та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, шляхом перерахування коштів до державного бюджету.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що починаючи із дня наступного за днем закінчення семиденного терміну з дня отримання ТОВ «Епіценрт К» листа ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві від 11   квітня 2018 року (як вказує ТОВ «Епіцентр К» з 27 квітня 2018 року) позивач був обізнаний про невідшкодування відповідачем вказаних витрат у добровільному порядку.
Проте, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з даним позовом 03 травня 2019 року, тобто з пропуском строку, встановленим абз. 2 ч. 2 ст.   122 КАС України. При цьому, поважних причин пропуску такого строку позивачем не наведено та судами попередніх інстанцій не встановлено.
Посилання скаржника на те, що ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві 03 січня 2019   року надіслав ТОВ «Епіцентр К» вимогу №   06.2/95 про сплату вартості відібрання зразків продукції та проведеної експертизи, а тому строк звернення до суду слід обчислювати з цього дня, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки звернення до відповідача з відповідною вимогою майже ніж через вісім місяців після первісного звернення та обізнаність про невідшкодування відповідачем вказаних витрат без поважних причин, на думку колегії судів, не свідчить про поважність причин пропуску строку, враховуючи те, що позивач починаючи з квітня 2018 року достеменно знав про не сплату відповідачем коштів.
Верховний суд звертає увагу нате, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 14   серпня 2019 року у справі №   826/8986/16, від 31 жовтня 2019 року справі №   823/1915/18 та від 05 березня 2020 року у справі № 1.380.2019.002838.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається ГУ Держпродспоживслужби в м.   Києві, не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.
Як зазначив Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30   серпня 2006 року (справа «Каменівська проти України»): «…право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».
Отже, законодавцем встановленими строками обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, і вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах.
Ураховуючи зазначене, колегія суддів суду касаційної інстанції не вбачає порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, які б могли призвести до скасування оскаржуваних рішень.
З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що ухвала Окружного адміністративного суду м.   Києва від 01 серпня 2019  року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 21  листопада 2019 року є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій, всебічно перевіривши обставини справи, постановили судові рішення при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м.   Києві залишити без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду м.   Києва від 01 серпня 2019   року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21  листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                І. В. Саприкіна
Судді:                                                                                                    Я. О. Берназюк
                                                                                                    В. М. Кравчук